Hei, det er Niels. Forstyrer jeg deg?
Jeg ville bare si at alt ligger klart på disketten.
Og så tenMe jeg at jeg skulle begynne å skrive ut.
Omtrent klokken fire.
Ja... Ja, det skal ieg giøre.
Jeg begynner nå.
Et filmmanus...
Vet du hva, du...
Den stopper io midt i.
Jeg er redd du må stikke innom en gang.
Store Kongensgate.
Fortsetter du slik, blir du snart smldig meg penger.
Arizona? Hva sier du? Du høres så dårlig.
Ja... Nei, det skal du ikke bemmre deg om.
Når kommer du hjem igjen?
Ja, men da lager jeg middag på lørdag.
Fint.
Nei... Jeg skal nok finne på noe godt.
Det er til deg, Niels.
Han kom nettopp. Her får du ham.
Vi ses på lørdag. Ha det.
Det er Claes fra Arizona.
Er det filmkonsulenten? Så hyggelig.
Nei, vi er ferdige og holder akkurat på å skrive ut.
Vi regner med at du kommer på lørdag og henter søpla.
Jo, men... Det har ikke v_rt noen problemer ennå.
Bra. 200 sider. 21 5-21 6.
Men eventuelt korter vi det ned litt.
Ja, det giør vi nok.
Eller komprimerer det litt. Vi skal bare...
Det er mye som kan skie.
God reise. Så ses vi på...
Vi ses på lørdag. Fint, Claes. Niels hilser. Ha det.
Jeg har siekket disketten.
Det er ingenting igien. Ingenting.
Det blir ikke mye å komme med.
Helvete!
-Hva gjorde Claes? -Han har kjøpt en vindjakke.
-En til? -Han har vel nok vindjakker.
Hvordan i helvete begynte hele denne historien?
Jeg husker ikke. Var horen med i begynnelsen?
Jeg husker faMisk ikke hvordan det begynte.
Slutten husker ieg vagt.
Midten forsvinner som i tåke.
Men begynnelsen...
Jeg var faMisk ikke så begeistret for kommiss_ren og horen.
Det var vel en hel del som var bra.
Nevn én ting!
Jeg kan tenke meg at vi -
- kunne giøre noe mer dynamisk.
Et tilfeldig sammentreff -
- kan iblant v_re så uhyggelig og fantastisk -
- at man i fantasien er fristet til tilsynelatende logiske, -
- men helt umotiverte konklusioner.
På fem dager ble filmmanuset ''Epidemic'' forfattet -
- og skrevet ned i og omkring denne leiligheten.
At en virkelig sykdom var i anmarsj nettopp i løpet av disse fem dagene -
- og at de grusomme utbruddene falt sammen med avslutningen -
- av filmmanuset, er et sliM sammentreff.
''Fedre forlot sine barn, koner forlot sine menn'', -
- ''brødre forlot brødre. Sykdommen rammet åndedrett og syn.''
''Og siden døde de.''
''lngen ville begrave de døde, hverken for penger eller vennskap.''
''Menneskene braMe de døde til en grav'' -
- ''uten prest, uten gudstjeneste, uten kirkeklokker.''
''l Siena gravde man store graver som ble fylt til randen'' -
- ''med alle døde. Og jeg, Anjoro di Tura (den tykke)'' -
- ''begravde mine fem barn med mine egne hender.''
''Noen var dekket av et så tynt lag jord'' -
- ''at hundene gravde dem opp og åt mange lik rundt om i byen.''
Dette skaper jo en ganske spesiell stemning.
Vanligvis ved dødsfall har det v_rt prosesjoner, -
- kirkeklokker og prester som har holdt messer.
Nå ble det forbudt med alle former for seremonier -
- for at ikke klokkene skulle klinge dag og natt.
Man ville besverge redselen som ellers ville oppstå -
- og kanskje selve sykdommen. Det man gjorde var rent religiøst.
Det hendte at folk satte kors på døren -
- for å stoppe den.
Senere innførte man regelen at når pesten byter ut i et hus, -
- skal det merkes med et kors. Da holder folk seg unna.
På andre steder var det strengere. l forbindelse med Svartedauden 1 348.
Da de første tilfellene ble konstatert utenfor Milano, -
- befalte erkebiskop Visconti at alle i huset -
- skulle stenges inne i huset som deretter ble gjenmurt.
Det sies at man på denne måten unngikk pesten i Milano.
Tre hus ble gjenmurt, og folk døde av pest og sult.
Hadde Milano isolert seg fra andre områder som var rammet?
Ja. Byen klarte seg i første omgang, men ble rammet ekstra hardt -
- da pesten kom tilbake.
Jeg pleier å si at arkivene under disse hvelvene -
- er Danmarks hukommelse.
La oss se om det finnes noe her som kan v_re av interesse.
Veggene er ganske spesielle for et arkivrom.
Salpeter trenger ut fra veggene. Den kommer innenfra, -
- antagelig fordi jorden er fuMig.
l gamle dager var folk som jobbet her, redde for å gå hit.
S_rlig når det var mørM. Man hørte underlige lyder, små smell -
- når murpussen løsnet for å gi plass til salpeteren.
Sykdommen satt på en måte i veggene.
Jeg har kjøpt en gås som jeg aMer å sprenge.
Den skal ligge tre dager i lake, deretter skal den kokes og i ovnen.
Så har jeg kjøpt noen trøfler -
- som jeg ikke riMig vet hva jeg skal gjøre med ennå.
Så har jeg kjøpt en fisk som skal graves.
Alt til middagen på lørdag.
Niels!
Jeg ser du har bestemt deg for byllepesten.
En utmerket byll.
''En byll kan ha virket hard og ugjennomtrengelig.''
''Men da den plutselig punMerte hos et stakkars smittet menneske'', -
- ''viste det seg at byllens materie var tofarget.''
''Men merkelig nok ikke tofarget slik at fargene blandet seg.''
''De to materiene kom ut samtidig'', -
- ''uten å inngå en blanding slik at en tredje farge oppstår.''
Det har jeg opplevd med en tannkremtube en gang.
Den er visst ikke å få lenger, men jeg husker den het Signal.
Det var vanlig hvit tannkrem -
- med noen røde striper i.
En tofarget, stripete tannkrem kom ut når man klemte på tuben.
Mener du at byllene er oppbygd etter samme prinsipp?
Ja, stort sett.
V_rmelding for manusarbeidets andre dag:
Frisk til stiv nordøstlig vind og vinterens første strenge kulde.
Mange mente derfor at det kom av v_ret når så mange ble rammet -
- av verk i nakke og hode. Få oppfattet det som influensasymptom.
For forfatterne var denne verken ikke noe nytt.
Den fulgte ofte i idéenes kjølvann.
Jeg vil ha med en liten spissfindighet.
Etter at han forlot byen som ble lukket bak ham...
Etter at han hadde forlatt den, -
- først da byter sykdommen ut i omgivelsene.
Det gjør den fordi han har den med seg i vesken.
Da begynner vi. Vi kaller avsnittet ''l byen''.
Eller kanskie bare ''Byen''.
Og dette området kaller vi ''befestning''.
Det er vanskelig å se. Befestning.
Og så blir det spredt videre utover i landet.
Og så, da?
Et stykke ut i handlingen, her omtrent. Her skal vi ha et slags drama.
Så om du skriver ''drama''...
Nå vil folk kjede seg. De har sikkert kjedet seg tidligere, -
- men nå kjeder de seg sånn at de lurer på om de skal gå.
Da hielper det med et bra drama.
Wag...
Wag Tann... om du ikke har noe imot det.
Hva betyr det?
Denne baMeriespredningen som gjennomsyrer filmen...
Av en merkelig grunn forestiller jeg meg den -
- til musikk av Wagner. Ouvertyren til Tannhäuser.
Vi kan jo også skrive at han begynte som idealist her.
Hvis vi skriver ''ideal'' i begynnelsen...
Slik.
Og så vil jeg også få lov til å skrive ''erkjenn'' her.
Ja, kanskie det.
Det dreier seg i korte trekk om en ung idealist -
- som forlater en befestet by som bare er befestet -
- fordi man mistenker at en sykdom herjer i området.
Det er pestkors overalt. Folk innbiller seg at de er syke.
Men det første faMiske offeret for sykdommen bør v_re -
- den forutseende sykepleiersken.
Legen hjelper på en eller annen måte til med å spre sykdommen.
Uten ham og hans idealistiske innsats...
''Erkjenn'' fører til en eller annen form for religiøs slutt.
Nå trenger vi nok en øl.
Det høres bra ut.
En film bør v_re som en stein i skoen. Skål.
Krüff er her.
Kan dere ikke snakke med ham om hvilke viner vi skal ha på lørdag?
Han har noen forslag. Hvis dere ser litt på det.
Visse mennesker kan ikke drikke vin uten levende lys på bordet.
Visse kan ikke leve uten lys på bordet.
Til et glass rødvin. Jeg er et av dem.
Den burde nok v_rt i en karaffel.
-Bouqueten er ganske fantastisk. -Den er meget fin og presis.
Det er en Marquis-vin.
Jeg gjetter på Clos de Duc. Det er til og med snegler på den.
Den lekker.
Det er veldig vanskelig å helle fra en slik flaske.
Det er vanskelig å se hvor bunnfallet er.
Hvordan passer den som rødvin til en hovedrett?
Det er meget bedre enn å ha den som hvitvin.
Den skal lagres meget lenge -
- før man kan bruke den som en slik.
Det er en fantastisk vin. Det er faMisk synd -
- å la noe gå til spille.
Dersom man bruker dette etter den hvite, -
- har du da en hvit å anbefale?
Spontant vil jeg... Det er to muligheter.
Enten en Pouilly Montrachet, eller en Merseault...
...eller en Merseault Sanot, for de fremstiller også Merseault.
Man kan altså si at det blir innen familien.
Denne Volnay Clos de Duc smaker definitivt ikke -
- som flasken ser ut.
Jeg er sv_rt interessert i epidemiske sykdommer.
Var det ikke noe med at vinstokkene ble rammet av sykdom -
- for et par hundre år siden?
l visse tilfeller kan man se at den er angrepet av råte.
Enken... Dr. Thanisch' enke.
Hun var gift med en lege en gang i tiden.
Han laget meget god vin.
Jeg kan fortelle om en fyr som var -
- servitør på La Serre i Paris.
Han fortalte -
- at det hadde v_rt pest i Bordeaux.
Det var så vidt jeg vet ikke utstyret som ble angrepet, -
- men druene på vinstokkene.
Det var ingen pest. Det var en plague.
Det var en vinlus...phylloxera.
Phylloxera vastratrix, tror jeg den heter.
Den som ødela fransk vinproduksjon i mange år?
Ja. Phylloxera er en lus i denne sammenhengen.
Den giorde -
- også noe godt.
Den førte blant annet til at talenter innen vindyrkingen...
-Hva gjør du? -Vi skal en tur til Tyskland.
Jeg trodde dere skulle skrive.
En, to, tre, -
- fire, fem, seks, syv, -
- åtte, ni, ti.
Vi reiser gjennom noen av Europas styggeste områder -
- eller noen av de mest interessante.
Europas industrier er samlet her.
Vi reiser gjennom Dortmund, Essen, Duisburg-
-Krefeld, Krefeld, -
Neuss, Düsseldorf.
Vi kommer også til Reinscheid, Solingen, -
- Leverkusen.
Leverkusen...sentrum for ølindustrien.
Deretter reiser vi mot Köln.
Den gode Mesmer er jo på vei ut -
- i det sykdomsheriede Europa.
Jeg synes det er på tide -
- at han treffer noen.
Og deretter vil jeg foreslå at vår venn her -
- møter en teolog.
Vi har tidligere snakket om lengden på forskjellige utdannelser.
Vi snakket om at...
...at utdannelsestiden ble ganske kort i dette samfunnet, -
- hvor man i beste fall kan telle noen timer fremover, -
- siden sykdommen utvikler seg i rekordfart.
Han treffer altså en teolog som har 1 1/2 times utdannelse bak seg.
Dermed får vi muligheten til å latterliggjøre religionen -
- og utdannelsessystemet. Det er jo ikke så dumt.
Vi får altså muligheten til å Iegge litt humor til all tragikk.
Jeg har lurt på noe annet.
l pesten døde jo folk fort og ble begravd fort.
Det forekom ofte at folk ble begravd levende.
Jeg foreslår at Mesmers kone, kj_reste eller sykepleiersken -
- blir levende begravd.
Det skulle stemme godt med Mesmers oppdrag.
På den tredje dagen ynglet baMeriene i landet.
Byene ble delt inn i soner, -
- alt etter grad av smitte.
Moderne trafikk spredte smitten rasM og effeMivt.
BaMeriene nådde nye verdensdeler på bare noen timer.
Niels...
Signal Pluss.
''Beslyttelseskraften.''
''Klinisk testet.''
Takk.
Ja... Nå skal den avsløres.
Hemmeligheten.
Den er stiv.
Ja. Jeg vil prøve å -
- legge et snitt her.
-Seig tube, ikke sant? -Og så skj_rer jeg ned slik.
Den er veldig seig. Det er kanskje en del av hemmeligheten.
Jeg åpner her. Da ser vi at den ikke er stripete inni.
Den hvite massen ligger nede i denne delen, -
- og den røde her oppe.
Hvordan blander de seg?
Det ligner en kapsel. En liten kapsel, -
- hvor det hvite trekker med seg det røde -
- ut gjennom åpningen.
Ja, slik virker Signal Pluss.
-Hei, Niels. Hei, Lars. -Hei, Udo.
Kom inn.
Skål.
-Hva gjør dere i Köln? -Vi skriver et manus.
-Her? -Nei, vi er bare på en kort visitt.
-Hvordan har du det, Udo? -Moren min døde nylig.
-Så leit. -Hun fortalte meg noe nytt.
-Hva fortalte hun? -Om sykehuset da jeg ble født.
Det kom et flyangrep, og hun...
Det var meld. Hun lå på sykehuset, og pleiersken kom inn -
- for å ta med seg alle spedbarna til en annen sal -
- som moren min kunne se fra sin sal gjennom en glassvegg.
Hun så en mursteinsvegg falle sammen.
Pleiersken ville beslytte barna og hoppet over den.
Hetten hennes falt av. Den var dyvåt av blod fra hjernen.
Det fosset.
Moren min var innestengt i et hjørne og kunne ikke komme ut.
l det minste trodde hun ikke det. Men hun krafset et hull i veggen.
Hun kom gjennom og ventet på å bli reddet.
Til slutt kom hun seg ut, og hun fortalte meg -
- at hun hadde holdt meg veldig hardt inntil seg.
Og deretter ville hun... Sykehuset het Lindenburg.
Det ligger i n_rheten av Richard Wagner Strasse.
Hun ville bort. Det brant overalt.
Det var det andre engelske flyangrepet.
Mot Köln. Som eksperiment bruMe de fosforbomber for første gang.
Alt stod i flammer, og hun ville bare bort derfra.
Og så var hun plutselig ved... Kjenner dere til Aachenerdammen?
Den ligger ved enden av Richard Wagner Strasse.
-Den gaten kjenner jeg til. -Ved enden er det et vann.
Hun var der i n_rheten. Og siden fortalte hun -
- at hun først hørte masse bråk, og deretter så hun alle som skrek.
Hun så en masse mennesker i vannet.
lnstinMivt hadde de hoppet i vannet, -
- siden fosforen brente huden deres.
De stod med bare hodet over vannet.
Og så fortalte moren min noe fyMelig.
Hun så en hånd som stakk opp av vannet.
Hun var veldig n_r og kunne se at hånden ikke hadde noen hud.
Huden var blitt brent bort.
Hun hadde ikke fortalt meg dette før.
Hun ventet til hun lå på dødsleiet.
Her er det. Dette er Aachenerdammen.
Og alle husene der borte brant naturligvis.
På den siden også.
Vi ser ikke så godt herfra. Vi går bort dit. Der ser dere bedre.
Det var her -
- hundrevis av mennesker stod i vannet.
Alle som stod i vannet og skrek -
- var ikke nazister. Moren min var ikke nazist.
Jeg tror jeg vet hva sykdommen skal hete.
Jeg er ikke riMig vant til å v_re prest.
Det tar en halv dag å bli tannlege.
Det tar en hel dag å bli pilot på trafikkfly.
Og på to dager blir man prest.
Jeg studerte i to dager. De gav meg denne boken -
- og sa at ieg var prest.
Jeg åpnet boken.
Og den var for faen på latin.
Jeg sa til dem: Boken er jo for faen på latin.
De fortalte meg at jeg var katolsk prest.
Hva i helvete...
For en uke siden flyMet 20 personer til sjøs for å slippe unna sykdommen.
De bygde en kunstig øy med et par hus på.
Noen åkre til å dyrke på. Alt de trengte.
Men øya var ikke laget for å greie stormer.
l går fikk jeg vite at man hadde funnet noen vrakrester derfra.
Er ikke dette en bra anledning for en seremoni?
Dette ser ut til å v_re et egnet sted.
Der borte.
Dette blir fint. Nå begynner seremonien.
Nå begynner jeg.
God meld, får jeg se passet Deres?
-Hvor er Niels? -Han er på sykehuset.
Har han glemt å fortelle deg det?
Det tar nok ikke så lang tid.
Det var blitt bestemt for lenge siden, og så...
-Hva skal han gjøre der? -lkke spør meg.
-Du vet ikke? -Nei, dessverre, men...
-Er det hodet eller bena? -Jeg tror det er hodet.
På sykehuset var alt fremdeles rolig den fjerde dagen.
Fremdeles gjaldt gamle, vanlige rutiner.
Fremdeles ante ingen uråd.
-Hva er i veien med deg? -Jeg hadde noen små knuter.
De klødde og vokste. Jeg har hatt dem en tid.
De skulle bort, og det skulle skje i dag.
Det ble bestemt for lenge siden. Jeg hadde bare glemt det.
Jeg liker ikke å bli skåret i.
Jeg besvimte nesten da jeg så skalpellen.
Men han skar dypt. Det gjorde han.
Hvis du har lyst til å skrive noe mer...
-Jeg har visst god tid. -Og inspirasjon.
Takk skal du ha.
Jeg snakket med Palle og fortalte at vi skrev på en grøsser.
Han sa du var velkommen å besøke ham.
Han er på patologen, hvis du har lyst til å stikke innom.
Det var io snilt av ham.
Du er kanskje ikke så opplagt til det?
Du har kanskie ikke lyst?
Jeg vet ikke riMig.
Det hadde vel v_rt interessant.
Dessverre passer det ikke.
Det får du meg ikke til, Niels.
Det er ingenting for meg.
Ta heisen ned til kielleren.
Deretter tar du det lille toget til patologen.
Frakk, hette og maske. Så til venstre der borte.
Det er...ingenting som ser ut til å ha gitt noen symptomer.
Og ingen funksionsforstyrrelser.
l det siste har vi oppdaget endringer i kjertelvevet -
- hos unge mennesker.
Vi så de første tilfellene i forgårs. l går var det 1 2, -
- og i dag får vi også noen. Vi finner nok endringer i vevet.
De så kalte granula. Jeg hadde kunnet se på lymfekjertlene -
- i lysken eller halsen, men jeg går inn bak sternocleido.
Her er det størst sjanse å finne noe.
Vi pleier ikke å obdusere med masker og hansker, -
- men vi står overfor et ukjent fenomen.
Derfor disse sikkerhetsforanstaltningene.
Nå legger jeg snittet her.
Se! Knuter på størrelse med erter.
Disse er temmelig velutviklede. Større enn det vi har sett tidligere.
Som du ser, er de ganske myke. V_rsågod.
Jeg har hørt at de dumme legene har satt fyr på byen.
Hva sier du til det, Mesmer?
Det oppstod panikk da man trodde at man hadde funnet pestoffer -
- innenfor bygrensen.
Derfor satte legene fyr på de smittede områdene.
De vet så lite om ild.
Den begynte å spre seg, Mesmer.
Det sies at ilden spredte seg fra katedralen til universitetet.
Og fra universitetet til muséet, -
- som de dumme legene nå bruMe til administrasjon.
Nå har Ulrich og karene flyMet til biblioteket.
Det er idiotisk, Mesmer.
_ stenge byen og begynne og leke med ild.
Biblioteket brenner sikkert også nå.
Men hva pokker.
En nigger trenger bare gode sko, ei stram fitte og et sted å drite.
Forfatterne hadde gjort alt de kunne denne siste dagen.
De hadde funnet på en ubotelig sykdom, beskrevet forløpet -
- og på en snedig måte basert verket på andres lidelse.
Papirene var fullskrevne.
Jeg har sett en film som het ''King of Marvin Gardens''.
Den utspiller seg i Atlantic City, en by som virker sv_rt spennende.
Så ville jeg -
- få noen til å skrive en bok for meg.
Jeg ville gjerne se Atlantic City, men hadde ikke råd til å reise dit.
Jeg ville gjerne vite noe om byen. Jeg interesserte meg også for -
- sekund_r erfaring, via beskrivelse, ikke egne opplevelser.
Jeg ville skrive en bok om Amerika slik Kafka ville ha gjort det.
Onkelen hans gav ham informasjon, men jeg ville gjøre det -
- pr. korrespondanse.
Jeg fant ut hvilke aviser som fantes i Atlantic City og skrev dit.
Jeg lot som om jeg var 16 år, -
- og svarene ble deretter.
Det var jenter på 1 3-1 6 år som sendte flest brev.
Det var ganske mange ienter...ca 70.
Jeg svarte alle og Iot som jeg var yngre enn jeg var.
Jeg var nødt til å ta kopier på brevene.
''Jeg ble veldig glad for brevet ditt. Tusen takk!''
''Jeg begynner med å fortelle litt om meg selv.''
Og så skriver jeg...
''Jeg vil også gjerne vite hva slags godteri dere har i USA.''
Så fikk jeg en utførlig beskrivelse av en Hersheybar.
Siden sluttet du vel å skrive?
Etterhvert kunne jeg ganske enkelt ikke skrive mer.
Det ble faMisk for mye.
''Kj_re Niels. Hvordan har du det? Jeg har savnet brevene dine.''
''Jeg tenMe at enten har mine eller dine brev kommet bort.''
''Jeg håper det er slik, for jeg vil gjerne fortsette å breweksle.''
''Håper ikke grunnen er at du har problemer i familien.''
''Jeg har mye å fortelle og håper å få høre fra deg snart.''
''Din venn, Lisa.''
Vi hadde ikke skrevet så lenge, men hun begynte litt sent.
l det første brevet skrev hun at hun skulle komme til København -
- om fjorten dagers tid. Hun fant nummeret mitt og ringte meg.
Siden møttes vi på et apotek på Vesterbro.
Hun var på rundreise i Europa sammen med tanten sin.
Hun var 14 år, men så ut som hun var 25.
Hun hadde en liten svart bart.
Så satt jeg der.
De trodde jo at jeg var 16 år, så jeg fortalte hva jeg pleide å gjøre.
Hvordan jeg kom meg til skolen, alle lekser...
Det ble pinlig, for vi satt nede i resepsjonen, -
- i en sofagruppe der.
Der satt vi og snakket, overvåket av tanten.
Jeg endret frisyren litt for å se yngre ut.
Det ble litt for mye.
''Jeg må hjem. Jeg har ikke gjort leksene.''
Her er en innspilling av stemmen min. Jeg víI \code(01f5)erne snakke Iítt med deg.
Jeg h$rer på radío på rommet mítt. Det er nok for h$yt. Vent Iítt.
Jeg skrur den ned lítt. Jeg )íker â skríve tí) deg, -
- for det gír meg noe â \code(01f5)$re og se frem tí).
Det er fínt å få víte noe om folk som er forskjellíge fra en selv, -
- for nâr man bor et sted og lever hele Iívet der, -
- opplever man íkke så mange forskjellíge mennesker og plasser.
Enten reíser man selv eller så kommer de hít eller skríver.
far lar meg nok íkke reíse pâ en god stund, -
- så jeg n0yer meg med å skríve. Men en dag kommer jeg.
Så får du se hvordan jeg ser ut. BíIdene er íkke særlíg gode.
Du ser íkke ut som jeg trodde. Neí, det \code(01f5)$r du íkke.
Hvordan forestílte jeg meg deg? Du ser eldre ut enn du er.
Jeg husker íkke hvor gammel du er. Jeg sendte den der artíkkelen.
Du ser í alle fall eldre ut. Du ser ut som du er 20 eller 21.
-Snakker du til meg? -Jeg trodde bare íkke...
-Snakker du til meg? -...at du så slík ut.
Uansett, jeg sítter her pâ gu)vet.
Moren mín sp$r om jeg har \code(01f5)ort noe jeg íkke burde.
Jeg \code(01f5)$r aldrí noe galt. Du kan svare på samme bånd.
Det er greít om du vísker det ut. Det er íkke verdt noe.
-Hei, Claes. -Hei, Niels.
Vi sitter der inne.
-Skal jeg ta jakken din? -Nei, takk. Jeg beholder den på.
Først skal vi drikke champagne, Blanc de Blancs fra Salon.
-Gravet sei. -Hva sa du?
Gravet sei!
Ja, skål da, og velkommen hjem.
Takk.
Skål.
Utmerket, ikke sant?
Det er ikke noe manuskript i tradisjonell forstand.
Er dette resultatet av halvannet års arbeid?
1 2 sider?
Man kan betraMe det som -
- en teknisk gjennomgang av filmens handling.
Filmens skielett, mener du?
Vi har tenM å presentere filmen på en litt annerledes måte.
-Vi har planlagt en overraskelse. -Hva slags overraskelse?
Vi har invitert noen personer som vil belyse manuset -
- fra en annerledes synsvinkel.
Det er vel greit, men du skal vite -
- at vi har investert mye penger og tillit i dette prosjeMet.
For det andre er det jo styret som sitter lengst opp -
- i filmbransjen her i vårt lille land.
Det har faMisk en doMrine som sier -
- at et manus skal inneholde minst 150 sider.
-Hvordan smaker det? -Godt, synes jeg.
lngenting smaker bedre enn fersk trøffel.
Man kan fylle et helt hus med duften.
-Jo, det smaker... -Jeg elsker trøffel.
Men de må v_re ferske, absolutt ferske.
Det finnes io forskiellige varianter.
Visse har uvanen å hermetisere dem.
Da blir de uspiselige. De smaker ingenting overhodet.
Jeg vil gjerne fortelle litt om filmen ''Epidemic''.
På slutten har hovedpersonen Mesmer, -
- etter å ha reist rundt i dette infeMerte miljøet, -
- forskanset seg i en underjordisk hule.
Niels foreslo at han skulle gjøre en slags mosaikk der nede.
Men vi har ikke gått inn så mye på detaljene ennå.
Etter at alle omkring har dødt, graver han ner seg ned i hulen, -
- men innser selvsagt til slutt at han b_rer på sykdommen.
Han kommer seg ut av hulen gjennom en lang, sluttende gang, -
- kommer ut i solen og takker Gud for det liv han en gang hadde.
Ned i en hule og opp igjen for å takke Gud for sitt liv?
l beste fall kan man jo si at det er patetisk.
Jeg forestilte meg at det var litt mer drama i den.
Som i klassiske tragedier hvor alle hovedpersoner -
- til slutt faller om på scenen: ''Ha, jeg dør!''
Folk dør jo, men vi ser det ikke. Du må forestille deg et blodbad.
Et 1 2-siders manuskript på den ene siden, og så slutten...
Det bemmrer meg.
Jeg hadde forventet meg noe annet.
Vi har jo på film, ikke minst dansk film, -
- som jeg takket v_re en ublid skjebne må befatte meg med, -
- så mange historier hvor folk ikke dør når de burde.
F_rre dør enn det burde. Det flyter for lite blod -
- og skrikes mindre enn det burde skrikes.
Det ebber liksom ut, liksom en aftentåke, og så er det borte.
Takk.
Vi venter på gjestene.
-Hvorfor har jeg ikke hørt noe om det? -Det skulle v_re en overraskelse.
Jeg husker at Camus i ''Pesten'' skrev om en mann, en bokholder -
- som ville skrive en roman og på flere tiår hadde skrevet -
- en eneste linje om en hest i en allé. Han kom aldri lenger.
Jeg tror du skal åpne.
Det er Gitte og Svend Hamann. Det er Lars, -
- Claes fra Filminstituttet og Susanne. Slå dere ned.
-Vil dere ha en kopp kaffe? -Nei takk.
Kan vi begynne?
Gitte, nå skal du slappe av og høre på hva jeg sier.
Jeg må be om absolutt stillhet. Ingen får si noe, ikke bevege seg.
Slapp av, Gitte. Se på meg.
Du lukker øynene, du lukker øynene...
Du hører på alt jeg sier. Konsentrer deg om stemmen min.
Lytt til alt jeg sier til deg.
Du tenker på å sove, tenker på å sove...
Du synker sammen på stolen, synker sammen på stolen...
Hodet hviler tungt mot bystet. Du sover...
Du sover tyngre, dypere.
Du sover tyngre og dypere, du sover...
Søvnen blir dypere og dypere.
Du har det godt. Du slapper av.
Alt ubehagelige støy vil nå forsvinne.
Du hører bare det ieg sier til deg.
Sier jeg noe til de andre, hører du det ikke.
Du sover, du sover tyngre og dypere...
Lytt til det jeg sier til deg. Det er viMig at du konsentrerer deg.
Du har lest papirene. Gå inn i filmen. Gå inn i ''Epidemic''.
Jeg...går nedover gaten.
Det er mennesker der som... ...som ser forferdelige ut.
De...de skriker.
De skriker så fyMelig høyt.
De roper.
Kan du høre hva de skriker?
De roper...
Om Gud, tror ieg.
De vil ha hjelp. De er redde.
Det er rotter der...
Rotter med lange haler. Lengre enn selve kroppen.
Folk går for seg selv. De våger ikke snakke sammen.
De er redde for hverandre, for å bli smittet og for å dø.
De har så vondt.... at det gjør vondt i meg.
Noen hus har store kors fordi -
- det er sykdom der.
Kanskje er det døde mennesker der inne uten at vi vet om det.
-Gå inn i huset. -Hun har byller overalt.
Hun bare ligger der...og stirrer.
Barna klynker...
De er fyMelig redde.
Er det flere syke i huset?
Mannen farer opp fra stolen. Han kler av noen av barna.
De ser nesten verre ut...
De er nesten svarte!
Det er noen i huset midt imot som er syke.
Vognen er full. Han står og kaster mennesker.
20, 30, 10... Jeg vet ikke hvor mange. Han bare kaster dem ned.
Det er hull overalt med massevis av -
- barn...mennesker.
De dør på gaten!
Det ligger folk overalt og dør.
Vi faller!
Hva er det?
Ta det rolig. Slapp helt av.