V letu Gospodovem 1348
Smrad mrtvih je visel v zraku, kot strup.
Kuga, bolj kruta in neusmiljena od vojne, se je spustila na nas.
Kuga, ki bo pustila več kot polovico kraljestva mrtvega.
Od kod je prišla?
Kaj je prenašalo njene klice?
Duhovniki so nam pravili, da je to božja kazen.
Za kateri greh?
Katero zapoved moramo prekršiti, da si zaslužimo to?
Ne, vedeli smo resnico.
To ni bilo božje delo, temveč hudičevost,
ali čarovništvo.
Naša naloga pa, ujeti demona. To je božje ozdravljenje.
Brat Thomas.
- Koga ni več med nami? - Brata Ignatiusa.
- Je bila kuga? - Niso nam povedali.
Nobenih znakov nimam. Prosim, brat.
Spusti me ven.
Averill.
Hvala Bogu, da si v redu.
- Kje si bil? - Zaprt sem bil. Mislili so, da sem bolan.
Mislila sem, da si mrtev.
- V redu sem. - Molila sem zate, ves čas sem molila.
V redu sem.
Prinesel sem hrano.
Eden od bratov, je zjutraj umrl.
Niti samostan ni več varen. Moraš oditi.
Moraš se vrniti v Dentwich Forest in se tam skriti, dokler to ne mine.
V nedeljo je pastor pravil, da je kuga božje očiščenje, poslano da očisti naše grehe.
- Nas Bog kaznuje? - Ne.
Oditi moraš.
Vrniti se moraš v Dentwich.
Moraš iti.
- Osmund, jaz... - Averill, umrla boš.
In ti ne boš?
- Pojdi z menoj. - Če bi sedaj zapustil samostan, bi izdal Boga.
Saj si ga že izdal.
Poznaš križ Mučenikov, v Dentwich Forestu?
Tam te bom, vsako jutro ob zori čakala, teden dni.
Potem pa bom odšla.
Oprosti mi, Oče. Zmeden sem.
Priznam, razdvojen sem.
Ti lahko služim zunaj teh zidov?
Odšel bi od tu, toda nikoli se ne bi oddaljil od tvoje milosti, Oče.
Pokaži mi svojo voljo.
Oče, daj mi znak.
Sem Ulric, škofov odposlanec.
To kar bom sedaj povedal, ne sme zapustiti teh zidov.
Škof je slišal o vasi, ki ne trpi, tako kot ostale.
Pravijo, da je zatočišče pred kugo.
Veliko vasi je, ki jih kuga še ni opustošila.
Trdijo, da so te vasi onkraj dosega ledenega prijema smrti.
Potem se hudo motijo.
Težki časi so.
Takšne trditve, četudi umišljene,
lahko postanejo priljubljene, pri tistih manj izobraženih, kot sva midva.
Prav zaradi tega, ne smemo podcenjevati govoric in vraževerij.
Božji oprijem nad ljudmi je zrahljan.
Poskrbeti moramo, da čreda ne pade v skušnjavo in išče odgovore onkraj Boga in cerkve.
Sam se moram prepričati, zakaj ta vas ostaja varna.
- Kakšna je naša vloga pri tem? - Vas, ki jo iščem leži v velikem močvirju.
Potrebujem vodiča, božjega človeka, da nam kaže pot.
Nihče tu, ni kos tej nalogi.
S škofovim blagoslovom, lahko izberem kogarkoli.
Iz spoštovanja, prepuščam to odločitev vam.
Jaz vas bom vodil.
Ne, on je le začetnik. To zahteva bolj izkušeno roko.
Naj on govori.
Pravite, da vas, ki jo iščete, leži v velikem močvirju.
Vzgojen sem bil blizu, v Dentwich Forestu.
Okolico poznam, bolje kot kdorkoli.
Ima vse izkušnje, ki jih potrebujem.
Vodil nas boš. Odhajamo ob zori.
Osmund, ta moški je nevarnejši od same kuge.
Oče, molil sem za to.
Bog je odgovoril.
Četudi boš preživel, te bo svet tam zunaj spremenil.
Mogoče si to tudi želim, oče.
Moja ljubezen in jaz, sva rada uživala v grehu.
Sedaj je moji ljubezni počrnela koža.
Moja ljubezen in jaz sva revna, a najina ljubezen je pogumna.
Sedaj moja ljubezen gnije, v prezgodnjem grobu.
Imamo našega vodiča.
Bogu je zmanjkalo moških,
pa nam pošlje fanta.
- Si dorasel temu, sinko? - Lahko vas pripeljem tja.
Moli, da res.
Razpolovi vsakega, od zadnjične odprtine do vratu.
Čemu služi tisto?
Koliko ve?
Ulric je bil, bomo rekli, skromen z resnico.
Če je ta vas, kamor smo namenjeni,
zavrgla Boga, potem v njej vlada demon.
Govori se o žrtvovanju, kako ljudje jedo ljudi
in o obujanju mrtvih.
Odgovorni smo, pripeljati poglavarja vasi na zaslišanje,
sojenje in usmrtitev.
- Škof želi skuriti nekromanta. - Oprostite, kaj je to nekromant?
Nekromant je nekdo, ki iztrga mrtve iz hladne zemlje
in jim vdahne novo življenje.
Imamo orodja, imamo voljo ...
Odpravljamo se v pekel ...
- ... toda Bog potuje z nami. - Zavedli ste me.
Vrni se v samostan, če se čutiš prevaranega. Ali pa se nam pridruži
in opravi božje delo.
Pospravimo in se odpravimo!
To velja tudi zate, Swire.
Nismo tako slabi, kot misliš.
Vsaj nismo bili. Toda potrebujemo te živega.
Izgledate dobro opremljeni, da ohranite nekoga pri življenju.
Mnogo dolgih let sem preživel v kraljevi vojski, skupaj z Wolfstanom in Griffom.
Iskren bom s teboj. Nikoli, se še nismo soočili z demonom.
Spoprimemo se s stvarmi, ko naletimo nanje.
- Kaj se mu je zgodilo? - Ivo je bil zajet.
Ni hotel spregovoriti, zato mu je francoska baraba izpulila jezik.
- Kaj pa on? - Molda se je najbolje izogibati,
razen, če si ne želiš mesarskega klanja.
Dalywag je mučitelj, rabelj.
In če so govorice resnične, tudi morilec, lopov in zapeljivec žensk.
Ne glede na to, pa je dober mož.
- Kaj pa Ulric? - Jaz imam ženo in otroka. Tukaj sem zaradi denarja.
Ulric je tu, ker mu je Bog tako naročil.
- Gorela boš! - Usmilite se!
Usmilite se, prosim!
Ničesar nisem storila!
- Pomagati ji moramo. - Me slišiš, zaslužiš si goreti!
Gorela boš! Zažgite čarovnico!
- Odšla boš k hudiču. - Kakšen je njen zločin?
Smrt je pripeljala v našo vas!
Smrt je povsod okoli nas in ne potrebuje povabila.
- To se te ne tiče, menih. Umakni se! - Ničesar nisem storila!
Prosim, umaknite se!
Umaknite se!
- Česa je obtožena? - Zastrupila je vodnjak in se pogodila s hudičem.
- Sedaj je pol vasi mrtve! - Le blagoslovila sem vodo, da bi ostali varni!
- Lažnivka! - Nič slabega nisem storila!
- Umirati so začeli, potem ko so jo videli pri vodnjaku. - Je priznala?
Mnogi so jo videli, kako meče urok. Sedaj mora goreti!
Da bo preostalim v vasi prizanešeno.
Umakni se.
- Ne bom ponavljal. - Nazaj!
Hvala.
Ne ustavljaj se več.
Pridi, rjavi polž.
Tako, kot bo sonce zagotovo vzšlo, bodo tudi čarovnice gorele.
Obstaja vas na severu, v kateri so zažgali 128 čarovnic, v eni noči.
Šestnajst na uro, v osmih urah.
Po končani noči, so bile vse ženske v vasi ubite.
Po končanem tednu, so možje natepavali prašiče.
Kot, da sama kuga ni dovolj. Sedaj se je Bog spomil še natepavanja prašičev.
Ta vas, ki jo iščemo ... Si že bil tam?
Ne. Toda vem, kje leži.
Čaka nas pekel, tako so nam vsaj rekli.
Če nimaš želodca za to, potem takoj odidi
in si bom jaz prilastil tvoj delež nagrade.
Kaj pravi cerkev, od kod prihaja ta kuga?
Ne verjamem, da nas Bog kaznuje, kot večina misli.
Jaz pravim, da je prišla iz Francije, od koder izvirajo vse zlobne stvari.
Vsaj tokrat Swire, verjetno nisi daleč od resnice.
Pred tremi poletji smo se bojevali pri Crécyju, v Normandiji.
Vojska kralja Edwarda je bila nadvladana.
Na naših dvajset, je prišlo vsaj sto Francozov.
Francozi ...
Oh, Francozi.
Čutili so zmago. Lahko so jo vohali.
Toda tisti dan, so naši lokostrelci prvič uporabili dolgi lok.
Hitreje se je polnil, večji domet je imel.
Njihove puščice, so bile neuporabne. Niso nas mogle doseči.
Toda naše ... Naše so bile, kot temen, brenčeč oblak.
Po končanem dnevu, je bilo polje polno njihovih mrtvih in umirajočih.
Običaj je, da se ne glede na krutost bitke,
uporabi "miséricorde".
Miséricorde ... Podari ti milost.
Ubod skozi pazduho, naravnost v srce. Hitro in neboleče.
Ta dan, pa se je viteštvo končalo.
Kralj Edvard, je ukazal, da se vsakega preživelega Francoza, ubije brez milosti.
Roke, glave, noge, odsekane proč.
Največja božja vojska, se je spremenila v divjake.
Oprostite, toda kakšno vlogo ima pri tem kuga?
Tisti dan, smo medse povabili Smrt.
Od takrat, nas ni zapustila.
Tista ženska, ki ste jo ubili ...
Ni bila čarovnica.
Zakaj si se ponudil, da se nam pridružiš, menih?
Da služim Bogu.
S pobijanjem čarovnic, služiš Bogu.
Ženska je bila že mrtva.
Toda osvobodil sem jo, drhal pa bi jo ponovno ujela in zažgala.
Prihranil sem ji trpljenje.
Včasih, je to vse kar lahko naredimo.
Pravi, naj se obrnemo.
Tam, kamor smo namenjeni, ljudje postajajo divjaki.
Moralo je biti nekaj zelo posebnega, da te je premamilo stran od samostana.
- Bi mi rad povedal? - Ne.
Veš kaj je moje delo?
Mučitelj sem.
Znam izvleči resnico. Več ur preživim z osebo.
Lahko zavoham laž in zavohal sem tebe.
Na tvojem mestu, bi molil kje drugje.
Si že prekršil kakšno zaobljubo, fant?
Pusti ga, Mold.
Nazaj! Umakni se nazaj!
Griff?
- Rekel sem, da se umakneš nazaj! - Pustite me pri miru!
Daj, da vidim!
Naj pogledam.
Samo pogledal bom.
Prav? V redu prijatelj, samo pogledal bom.
Zakaj nam nisi povedal?
Žal mi je.
Njegovo potovanje se konča tu.
Raje bi milost.
- Moram se spovedati menihu. - Ne.
- Ta stvar se ne sme razširiti. - Kdo za vraga je tebe kaj vprašal?
Spovedal te bom.
Pridi, dobil boš odvezo.
Drži jezik za zobmi!
Ego te absolvo a peccatis tuis in nomine Patris et Filii et Spiritus Sancti.
Oče naš, ki si v nebesih,
posvečeno bodi tvoje ime,
pridi k nam tvoje kraljestvo,
zgodi se tvoja volja, kakor v nebesih tako na zemlji.
Kruh naš vsakdanji, daj nam danes ...
Potreboval bi trenutek, z njim.
Amen.
Vesel sem, da si ti.
Zbogom, prijatelj.
Pokopljite ga.
- Gozd Dentwich. - Kako daleč je do močvirja?
Pol dneva, mogoče manj.
Bodite pozorni, Bog je izginil za obzorje.
Nocoj si ti na straži, Swire.
Ko si dal Griffu odvezo ...
Za to je potreben pogum.
Res verjamete, da v tej vasi obujajo mrtve?
Drugače ne bi bil tu.
Dvomiš?
Verjamem, da lovljenje nekromantov in demonov bolj služi ljudem, kot pa Bogu.
Veliko si se naučil, ko si bil v varnem zavetju samostana.
Demoni in nekromanti so med nami.
Kot boš tudi zvedel ...
... kaj kmalu.
Sedaj pa poskusi zaspati.
Averill.
Averill!
Averill.
Averill?
Averill!
Zbudite se!
Ulric, vstani! Wolfstan!
Ulric, zbudi se!
- Veliko jih je v gozdu. - Koliko? Kaj si videl?
- V gozdu so. - Koliko?
- Ne vem. - Koliko?
Ne ve!
Mold, pojdi naprej. Zdaj.
Počakajte. Počakajte ...
Spravi se notri! Zdaj!
Vtihni!
Kje je Ivo?
Si v redu?
Izgubili smo Iva.
Zakaj si zapustil kamp?
Govori!
- Sem sem prišel, da bi se srečal z žensko. - In kje je?
Ni preživela v gozdu.
- Bog me kaznuje, ker sem zapustil njegov samostan. - Bog ...
... razmišlja o drugih stvareh!
Zaradi tebe ...
... je eden izmed mojih mož mrtev.
Odpravimo se, odpravimo se takoj zdaj.
Kako vemo, da moški, ki ga iščemo, ni tukaj?
Ti možje niso nič drugega, kot navadni lopovi.
- Vodil nas boš do velikega močvirja - Gospod, nisem vam v pomoč.
Vodil nas boš!
Ali pa ostani tukaj sam in bodi preklet.
Vas leži onkraj močvirja.
Kakšen je načrt?
Prepoznati krivoverca ...
... ga ujeti in zapreti v kletko.
- Kletko ne bomo nikoli spravili čez močvirje. - Potem jo bomo pustili tukaj!
Privlekli ga bomo sem.
Pridi, fant. Pridi.
Kaj vas je prineslo v našo vas?
Iščemo zatočišče.
Kraj, kjer bi se spočili, nič drugega.
Potem ste dobrodošli.
Ime mi je Hob.
Sem Ulric.
So vas napadli?
V gozdu.
Potem še dobro da ste prispeli do nas. Tisti gozd,
je lahko nevaren.
- Vas lahko vprašam, kaj ste počeli? - Trpečim smo prinašali olajšanje.
Olajšanje?
Od česa?
Govorice o kugi, še niso prispele do vas?
Govorice so tudi edino, kar je prišlo do nas.
Pridite.
Kaj za vraga se dogaja?
Nekako moramo privabiti nekromanta.
Nihče naj ne ukrepa, če ne rečem tega.
Nocoj vas bomo nahranili in dali posteljo.
Zjutraj pa vas bomo pospremili, v varnejši del gozda.
Nismo dobrodošli?
Seveda ste. Toda zakaj bi ostali?
Tukaj so vedra, če se želite umiti.
Sedaj ni čas, da bi bil zaslepljen z žalostjo.
Če je to pekel, komaj čakam na nebesa.
Nebesa ti niso namenjena, Swire, verjemi.
Poskrbela bom za vaše rane.
Bom jaz poskrbel za tvojo rano.
To bi bilo treba oskrbeti.
- Pridi. - Naj ti pogleda.
- Od kod prihajaš? - Iz samostana, v Staveleyu.
- Žaluješ? - Je tako očitno?
Je bila ženska?
- Noben greh ni, ljubiti žensko. - Toda prisegel sem Bogu.
Moški potrebuje več, kot samo božansko ljubezen, da bi ga vzdrževala.
In ne bi smel biti kaznovan, ker si želi to.
Imate moža?
- Moj mož je mrtev. - Žal mi je.
Sleci se.
Oskrbeti moram rano.
Bolečina že izginja.
- Presenetljivo, bolečina izginja. - Močno zdravilo je.
Vas lahko vprašam, kako je umrl vaš mož?
- Moški, kot si ti, ga je ubil. - Moški, kot sem jaz?
Božji človek.
Te cerkve, že dolgo niso častili.
- Ženska, s katero si bil ... - Oskrbela mi je rane, nič drugega.
Tukaj ni nič, tako kot izgleda.
Naju bosta pomagali ogreti?
Otrok.
Našla sem ga.
- Kje? - V močvirju.
Vsaka vas, mimo katere smo šli, je imela nabito polna pokopališča.
Tu pa ni nobenih jam, zapolnjenih s trupli, nobenih zažganih teles.
Ne moremo jih obsojati, ker niso bolani.
Odprava je bila poslana pred nami, z enako nalogo.
Štirje moški, niti eden se ni vrnil.
Vodil jih je moški, podoben meni.
Te simbole nosijo samo škofovi odposlanci.
Dekle je nosilo enakega.
Prosim, pozdravite naše goste. Kar je naše, je sedaj vaše. Na naše goste.
Zahvalili bi se tudi, ker nas ni prizadela strašna kuga, ki razsaja naokoli.
Če mi dovolite ...
Rad bi izrazil zahvalo, vašemu gotoljubju.
Pomolimo se sedaj.
Oče naš, ki si v nebesih, posvečeno bodi tvoje ime,
pridi k nam tvoje kraljestvo,
zgodi se tvoja volja, kakor v nebesih, tako na zemlji.
Kruh naš vsakdanji daj nam danes
in odpusti nam naše dolge, kakor tudi mi odpuščamu drugim.
Amen.
Pričakovala sem zahvalo, ne pa cel Oče naš.
Ženske so tukaj številčnejše od moških.
Mogoče tudi zato, ženska govori v njihovem imenu.
Naj te ne zavede.
Zlo preži v tem kraju, v teh ljudeh.
Osmund.
Samo malo zraka potrebujem.
Našli smo jo v gozdu.
Govorila je o tebi, preden je umrla.
Oprosti mi, Gospod. Toda jezen sem.
Zakaj si jo vzel?
Osmund, kje si bil?
Zakaj si me izdal?
Zakaj?
Zakaj si me izdal?
Osmund?
Osmund!
Osmund?
- Kaj te muči? - To, da postajamo zveri.
Postati moramo več kot samo zveri, če hočemo zmagati tu.
Nobenega zla ne vidim tu. Le preprosto vas,
ki še ni bila opustošena.
Žalost ti je omehčala srce, zameglila razum.
Kako pa veste to, ko nimate srca, ki bi se omehčalo.
Spoznal sem žalost.
Moja žena in otrok, sedita ob Bogu.
Da ...
V tej vasi ni kuge,
toda tudi Boga ni v njej.
In zaradi tega, bodo trpeli.
Si sramežljiv?
Grd sem in sem kristjan.
In tukaj, to ni dobra kombinacija.
Spizdi!
Kdaj bo pokopana?
Ne skrbi, za vse bom poskrbela.
- Jo lahko spet vidim? - Saj boš.
Povedal mi boš, če nam te možje mislijo škodovati.
Še posebej meni.
Vedela sem tisti hip, ko sem Ulricu pogledala v oči.
Nisem pa vedela, na čigavi strani si ti.
Pridi z mano.
Pridi.
Kaj se dogaja?
Nekaj, kar bi moral videti.
Zdaj.
Kaj je narobe?
Spelji se!
Jejte in pijte.
Kot kristjan, boš cenil pojem prevare.
Zberi se ...
Zberite se, fantje. Zberite se!
Spizdi!
Zberi se. Poglej me, fant. Poglej me!
Dajmo, fant.
Kurba!
Te kristjani so prišli v našo vas in trdili, da iščejo zatočišče.
To je bil njihov pravi namen.
Nepovabljeni so prišli v naš dom in prinesli zlobo in sovraštvo.
To so božji darovi za nas. To so njegove besede.
In ti dobri možje, njegovi odposlanci.
Trinajst stoletij,
omejevanja in ustrahovanja, sedaj strmi v nas preko teh rešetk.
Ne uživamo v trpljenju.
Naredimo, kar moramo, da ostanemo varni.
Kuga, je krščanska bolezen,
poslana od vašega Boga, da uniči svoje lastne ljudi.
S prelivanjem vaše krščanske krvi, zadržujemo kugo zunaj.
Ti in tvoja čreda, verjamete v to bogokletno svinjarijo?
Ubij nas zdaj, prasica! Opravi že s tem!
Vsem bom ponudila priložnost, da živite.
Če se odpoveste svojemu maščevalnemu Bogu, boste prosti.
Če ga obdržite, boste umrli.
Niti eden, se ti ne bo pokoril.
- Jaz bom prvi umrl. - Kdo želi živeti?
- Ti? - Boril se bom z Ulricom, za pravico umreti prvi.
Izberi enega.
Odpovedal se boš.
Veselim se, kako bom v peklu natepaval tvojo mamo, v rit.
Moja mati je živa in ne uživa v družbi vojakov.
Dajmo. Dajmo, fantje.
- Umri dobro, prijatelj. - Saj tudi bom.
Dajmo.
Moja ljubezen in jaz, sva rada uživala v grehu.
Sedaj je moji ljubezni počrnela koža.
Moja ljubezen in jaz sva revna, a najina ljubezen je pogumna.
To je to, kaj.
Sedaj moja ljubezen gnije, v prezgodnjem grobu ...
Sedaj se boš naučil, kaj pomeni bolečina.
Ničesar, me ne moreš naučiti o bolečini.
Ne glej! Ne glej!
Stran glej, fant!
Kri naše krvi, nesvete božje trojice.
Darujemo ti to jagnje, ki ga bomo zaklali ...
... da smrt ostane daleč stran.
Da bo krščanska kri, odvratna in pokvarjena,
tekla v našem močvirju.
Prasica ... Ubil te bom, prekleto!
Razrezal te bom celo! Me slišiš?
Razrezal te bom celo!
Izberi še enega.
Odpovedal se bom.
Ne, ne boš se!
Če to narediš, te bom z golimi rokami ubil.
Pusti ga. Pusti ga!
Swire, poslušaj me. Če se odpoveš, boš gorel v peklu.
- Vrnil se bom in vas rešil. - Prijatelj, gorel boš v peklu!
- Ubili te bodo. - Da ne bi šel! Ne!
Prisežem pri Bogu, ubili te bodo.
Prisežem pri Bogu ... Prisežem pri Bogu, ubili te bodo!
Bog, zapusti me. Odpovedujem se te, za vedno.
Bog ...
... zapusti me.
Odpovedujem se te, za vedno.
Sveti Duh, zapusti me, za vedno.
Kristus, zapusti me, za vedno.
Kristus ...
... zapusti me, za vedno.
Maliki so odgnani proč.
Bog, te je zapustil.
Sveti Duh, te je zapustil.
Kristus, te je zapustil.
Ti možje, te bodo pospremili, do konca vasi.
Prost si, lahko greš.
Kam gremo? Kam gremo?
Osmund.
- Odpovedal se boš. - Pusti, fanta.
Pusti, fanta!
Pusti fanta in vzemi moškega!
Fant je!
Ta menih, nam je prišel povrniti vero.
Danes, se bo odrekel svoje.
V tisti kolibi je ženska, ki jo ljubi.
- Pripeljala sem jo nazaj, k njemu. - Bog, mrtev sem. V peklu sem.
Ne Osmund, pekel si pustil za seboj, ko si prečkal naše močvirje.
Pridi živeti, tukaj z nami. Pridi živeti, z žensko, ki jo ljubiš.
Ne poznamo besa.
Nimamo kuge, nimamo nobenega Boga.
Zakaj mi počnete to?
Zato, ker si mi všeč.
Odpovej se in skupaj bosta.
Pojdi.
Osmund.
Naj te ne premami skušnjava.
To ni ona. To ni ona!
Osmund! Osmund!
Averill?
Ne, pridi sem. Ne!
Ne, Averill.
Averill, poglej me.
V redu je.
Z Bogom si. Z Bogom si.
In kmalu bom s tabo, obljubim.
Obljubim ti.
Ljubim te, Averill.
V imenu Očeta ...
in Sina ...
in Svetega Duha. Amen.
Averill je z Bogom.
In jaz tudi.
To dokazuje, kako kruti so.
Tudi tiste, ki jih ljubijo, zakoljejo v imenu Boga.
Fant se ne bo odpovedal! Ne bo se odpovedal!
Ne moreš vplivati na to! Ne moreš vplivati na to!
Hob, križaj vse.
Božjemu človeku, ne moreš iztrgati njegove vere.
Ne bojim se te, niti tvojega poganskega psa.
Si končal?
Pripeljite konje.
Križajte nas, pa vam bo prizanešeno.
Tako vsaj verjame vaša čarovnica.
Vi ste prišli na našo zemljo in s seboj prinesli smrt.
Za spremembo, govoriš resnico.
Prišli smo in prinesli smrt.
Ne more vas obvarovati, pred božjim gnevom.
Pokesajte se, preden bo prepozno.
Udari!
Pokesajte se!
Odpovedal se boš.
Nikoli.
Ne!
Nikoli ...
- Odpovej se. - Ne!
Nikoli.
Ne!
Nehajte!
Naj vidim fanta.
Dobro si opravil.
Vsi bodo umrli, od božje roke.
Odpni mi majico.
Jaz sem Smrt.
Maščevanje je moje.
Naj se božji gnev, spusti nad vas!
Bog je povrnjen.
Udari!
Kje si?
- Ne! - Amen.
Ne!
- Pekel te pričakuje, z odprtimi rokami. - Pekel ne obstaja.
- Nebesa te zagotovo nočejo. - Nebesa ne obstajajo.
Zakaj? Zakaj ji slediš?
Ker je bila lepa
in resnična.
To ...
... je resnično.
Boga ni.
Kje si?
Ne ubijaj ... Se spomniš?
Averill je bila v vicah.
Mogoče, v tvojem sprijenem umu.
Nisi nikoli pomislil, da Averill mogoče sploh ni bila mrtva?
Našli smo jo v gozdu, poškodovano, toda živo.
Ne, to ni res!
Da, Osmund. Averill ni bila nikoli mrtva, bila je živa.
Omamila sem jo.
- Omamila sem jo. - Ne ...
Zakaj ...
Zakaj bi naredila to? Zakaj si jo pokopala?
Zato, ker ljudje potrebujejo čudeže.
In častijo tiste, ki ustvarijo čudež, kdorkoli že so.
Ljudje v tej vasi, so verjeli vame.
- Tudi ti si. - Averill je bila mrtva.
Ubil si jo.
Averill je bila mrtva ...
Averill je bila ...
Bila je mrtva ...
Pripelji jo nazaj!
Prosim te, pripelji jo nazaj!
Ne, ne morem.
Moli, k svojemu Bogu.
Boš videl, kaj lahko on naredi.
Averill ...
Mrtva je bila ...
Ničesar lepega ali poživljajočega ni v tem, ko pripelješ ljudi nazaj k Bogu.
Ni prostora v nebesih, za tiste, ki ubijajo.
Kuga, ne zahteva višjega pomena.
In tisti, ki so tistega dne, ubežali našim mečem, so ji kmalu podlegli.
Čarovnica ni nikogar zaščitila.
Samo oddaljeni so bili.
In ko je kuga, prečkala njihovo močvirje ...
... je tudi njih pobila.
Osmund.
Prispela sva.
Osmund.
To, da si se varno vrnil, je čudež.
- Kdo je to? - Nekromant, ki ga peljem k škofu.
Tu, tako ja.
- Koliko vas je še ostalo? - Dovolj.
Pazite nanj.
Saj ni potrebe.
Vrnil se je k Bogu.
Nikoli več, ga nisem videl.
Slišal sem zgodbe ...
... temačne zgodbe.
Da je v letih, ki so sledila,
Osmundovo srce postalo hladno.
Da je v senci svoje žalosti,
našel sovraštvo.
In, da je v imenu Boga, vzel meč,
maščevanje, pa je postalo njegovo prepričanje.
Vam lahko pomagam?
Prosim.
Prosim ...
Nič slabega nisem naredila.
Prosim.
Napačno žensko imate.
Želim njeno priznanje in želim jo živo.
Prosim.
Osmund.
Noče priznati. Si prepričan, da je čarovnica?
Kje je?
Nekateri pravijo, da je našel čarovnico, da jo je mučil in zažgal.
Spet drugi pravijo, da ni bila nikoli ona.
Videl je le njeno krivdo, v očeh obtoženih.
Rad bi verjel, da je našel mir.
Da še vedno vidi lepoto tega sveta ...
... dobroto.
Prevedel: grejhce