ALICE CSODAORSZÁGBAN
Charles, végül mégiscsak elvesztetted az eszed.
Lehetetlen ez a vállalkozás.
Némelyeknek biztosan. Uraim, csak úgy érhetjük el a lehetetlent,
ha lehetségesnek hisszük.
Csődbe vihet az ilyen gondolkodás.
Vállalom a kockázatot.
Képzeljenek el rangooni, bangkoki, dzsakartai kereskedelmi állomásokat...
Megint rosszat álmodtál?
Azonnal jövök.
Beleesek egy sötét lyukba,
aztán furcsa lényeket látok.
Milyeneket?
Dodó madarat, mellényes nyuszit és egy vigyorgó macskát.
Nem tudtam, hogy a macskák tudnak vigyorogni.
Én sem.
Van egy kék színű hernyó is.
Kék színű hernyó.
Szerinted nincs ki a négy kerekem?
Attól tartok, nincs. Dilis vagy, flúgos, hibbant.
De hadd mondjak egy titkot! A legjobbak így vannak vele.
Csak egy álom, Alice. Nem eshet bántódásod.
Ha nagyon félsz, mindig felébredhetsz. Így.
Tizenhárom évvel később
Muszáj elmennünk?
Kétlem, hogy feltűnne, ha nem érnénk oda.
Feltűnne.
Hol a fűződ?
Harisnyát sem húztál.
Nem szeretem.
Így nem illő az öltözeted.
Ki mondja meg, mi illő?
És ha az lenne "illő", hogy tőkehalat húzol a fejedre?
- Viselnéd? - Alice!
A fűző szerintem olyan, mint egy tőkehal.
Kérlek, ne kezdd ma!
Apa nevetett volna ezen.
Sajnálom. Fáradt vagyok. Nem aludtam jól az éjjel.
Megint rossz álmaid voltak?
Csak egy.
Mindig ugyanaz, amióta az eszemet tudom.
Szerinted ez normális?
A legtöbb ember nem mindig mást álmodik?
Nem tudom.
Tessék. Nagyon szép vagy.
Kipréselnél magadból egy mosolyt?
Végre! Már azt hittük, sosem értek ide.
Alice, Hamish már várja veled a táncot. Menj!
Ugye, tudod, hogy már jócskán elmúlt 4 óra?
Most mindenen át kell rohannunk.
- Sajnálom. - Ó, semmi baj!
Bocsásson meg a nejemnek! 20 éve tervezi ezt a rendezvényt.
Bárcsak itt lehetne Charles...
Részvétem.
Gyakran gondolok a férjére. Igazi vizionárius volt.
Remélem, nem látja úgy, hogy a balszerencséjéből profitálok.
Természetesen nem. Örülök, hogy megvette a céget.
Kár, hogy nem invesztáltam a bolondos vállalkozásába, míg lehetett.
Ezt Charles is sajnálta.
Hamish, sose unod meg a francia négyest?
Épp ellenkezőleg! Üdítőnek tartom.
Valami tréfásat mondtam?
Nem.
Csak elképzeltem, hogy az összes hölgy nadrágot visel,
a férfiak pedig szoknyát.
Jobb, ha megtartod magadnak a kis képzeletjátékaid.
Ha nem vagy biztos abban, mit tégy, maradj csendben!
Elnézést, uram! Miss Kingsleight kicsit szórakozott ma.
Mi ütött beléd?
Azon tűnődtem, milyen lehet repülni.
Miért vesztegeted az idődet arra,
hogy lehetetlenségeken merengsz?
Miért ne tenném?
Apám azt mesélte, olykor hat lehetetlen dolgot is elhitt
még reggeli előtt.
Erre!
Alice, pontosan 10 perc múlva találkozzunk a pavilonban!
Elmondunk egy titkot.
Ha elmondjátok, már nem is titok.
- Talán nem kellene. - De már eldöntöttük.
De akkor nem lesz meglepetés.
- Meg fogsz lepődni? - Ha elmondjátok, nem.
De ha már felhoztátok, el kell mondanotok.
- Nem kell. - Nem is fogjuk.
Vajon tud róla az édesanyátok,
hogy meztelenül szoktatok fürödni a Havershim-tóban?
- Ezt nem tennéd. - Ó, de igen!
Ott látom az anyukátokat.
Hamish meg fogja kérni a kezed.
Elrontottátok a meglepetést!
Meg tudnám fojtani őket!
Pedig annyira vigyáztunk, hogy ki ne tudódjon a titok!
Hát mindenki tud róla?
Ezért jöttek. Ez a te eljegyzési partid.
Hamish a pavilonban kéri meg a kezed. Amikor igent mondasz...
De nem tudom, hozzá akarok-e menni.
Mégis kihez mennél akkor? Főúrnál jobbat nem kívánhatsz.
Mindjárt betöltöd a 20-at, Alice. Nem lesz örökké ilyen szép az arcod.
Nem akarod úgy végezni, mint Imogene néni.
És anya nyakán sem szeretnél lógni, igaz?
lgaz.
Akkor férjhez kell menned Hamish-hez.
Boldog leszel, mint én Lowell-lel,
és tökéletes lesz az életed.
Már eldöntöttük.
Alice, drágám!
Magatokra hagylak.
Magammal hívhatnálak egy komótos sétára a kertben?
Tudod, mitől féltem mindig?
Az arisztokrácia hanyatlásától?
A rút unokáktól. Te bájos vagy.
Leendő utódaid biztosan... Ostobák!
Fehér rózsákat ültettek a kertészek,
noha kifejezetten vöröset kértem.
Még mindig befestheti őket vörösre.
Hóbortos ötlet.
Tudnod kell, hogy a fiamnak rendkívül gyenge a gyomra.
- Látta ezt? - Micsodát?
- Azt hiszem, egy nyuszi volt. - Gusztustalan állatok.
Örömmel eresztem rájuk a kutyákat.
Ha rossz ételeket szolgálsz fel neki, székrekedést kaphat.
Most sem látta?
- De hát micsodát? - A nyuszit.
Ne kiabálj!
Figyelj rám! Hamish figyelmeztetett, hogy könnyen elterelődik a figyelmed.
- Mit mondtam? - Hamish-nek székrekedése van.
Érdekfeszítő téma, de ha megbocsájt, most elmegyek.
Imogene néni!
Azt hiszem, megőrülök. Folyton egy nyuszit látok mellényben.
Nem érdekel a nyulad.
A vőlegényemre várok.
Vőlegénye van?
Ott! Látta?
Egy herceg.
Ó jaj, nem vehet el, míg le nem mond a trónjáról!
Tragikus, nem?
Nagyon.
Lowell?
Alice! Mi csak...
Hattie régi barátnőm.
Látom, igen közel álltok egymáshoz.
Nem említed ezt a nővérednek, ugye?
Nem tudom. Össze vagyok zavarodva. Időre van szükségem.
Gondolj Margaretre! Sose bízna bennem többé.
Nem akarod tönkretenni a házasságát, ugye?
Hogy én?
Nem én kokettálok a háta mögött.
Hát itt vagy!
Alice Kingsleight...
Hamish!
Mi az?
Hernyó van a válladon.
Ne bántsd!
Meg kellene mosnod az ujjad.
Alice Kingsleight,
hozzám jössz feleségül?
Nos,
mindenki ezt várja tőlem,
te pedig főúr vagy.
Az arcom nem marad örökké ilyen, és nem akarom úgy végezni, mint...
De túl gyorsan történik mindez. Én...
Azt hiszem, én...
Azt hiszem, nekem...
Szükségem van egy percre.
Helló!
lgyál meg!
Ez csak egy álom.
Azt gondolnánk, már az elejétől emlékszik mindenre.
Nem a jó Alice-t hoztad.
De, ő az. Biztos vagyok benne.
Egyél meg!
Nem ő a mi Alice-unk.
Adj neki egy esélyt!
Ez egyre furcsább.
Mondtam, hogy ő az az Alice.
Nem vagyok meggyőzve.
Hát ennyi a hála?
Hetekig kerestem fent az igazi Alice-t,
és majdnem más állatok áldozata lettem.
El tudjátok képzelni?
Ruha nélkül járnak, és nyilvánosan végzik a shukm-ot.
- El kellett fordulnom. - Nem néz ki önmagának.
Mert csak egy ál-Alice.
- Ha az lenne, akár ő is lehetne. - Ha nem, hát nem.
- De ha az lenne, akkor ő lenne. - De ha nem ő, semmiképp.
Hogy lehetek ál-Alice, ha ez a saját álmom?
És kik vagytok ki, ha megkérdezhetem?
Ó, Tutyika vagyok, ő pedig Mutyika.
Lópikulát, én vagyok Mutyika, ő Tutyika.
Meg kell kérdeznünk a Bölcselőt.
Így van! Ő tudni fogja, kicsoda a leány.
- Elkísérlek. - Hé, most nem te vagy soron!
Ez igazságtalan!
- Hagyd abba! - Engedd el!
- Mindig ilyenek? - Családi vonás.
Mindketten elkísérhetitek.
- Ki ez a Bölcselő? - Egy bölcs. Nagyon.
Ezért hívják Bölcselőnek.
Ki vagy te?
Bölcselő?
Tévedés. Én vagyok Bölcselő. Az a kérdés, hogy te ki vagy.
Alice.
Meglátjuk.
Hogy érted ezt? Tudnom kell, ki vagyok!
Kellene is, butus leány! Tekerjétek ki az Orákulumot!
Az Orákulum Odaország kalendáriumi kompendiuma.
- Kalendárium. - Kompendium.
Minden egyes napot leír a Kezdet óta.
Ma van az Eljövetel a Vörös Királynő idejében.
Mutassátok meg neki a Dicsnapját!
Igen, a Dicsnapján ölöd meg a Sárkánygyíkot!
Tessék? Mit ölök meg?
Ó, igen! A vértez karddal.
Más kard nem ölheti meg a Sárkánygyíkot semmiképp.
Vértez kard nélkül életben marad.
Az nem én vagyok!
Tudom!
Segíts, Bölcselő! Ő az igazi Alice?
Aligha nem.
- Megmondtam. - Ajaj!
- Mondtam. - Én mondtam!
Lópikulát, azt mondtad, ő lehet az.
Nem, te mondtad, hogy ő lehet, ha ő az.
Kis csaló! Alice szerepében tetszeleg. Szégyellhetné magát.
Olyan biztos voltam benne, hogy te vagy!
Sajnálom! Nem szeretnék ál-Alice lenni.
Várjunk! Ez az én álmom.
Mindjárt felébredek, ti pedig mind eltűntök szépen.
Különös. Általában beválik, ha magamba csípek.
Én felnyársalhatlak, ha ez segít.
- Segíthet. Köszönöm. - Örömmel.
- Bromboló! - Bromboló!
Várjunk!
Ez csak egy álom. Nem eshet bántódásom.
Mit művel?
Nem bánthat. Nem bánthat.
Fuss, te kuka!
DÉLSZAK KÉLSZAK
Erre, keletre Kélszaknak!
Nem, délre Délszaknak!
Nem. Nem, nem. Erre!
Ellopták három süteményemet!
- Te loptad el őket? - Nem, Fenség.
- Akkor te? - Nem, Fenség.
- Talán te? - Nem, Fenség.
Te loptad el a süteményeimet?
Nem, Fenség.
Máfonyás szósz.
- Éhes voltam! Nem akartam! - Vegyétek a fejét!
A családom! Kérem, kérem, ne!
Ne! Gyerekeim vannak!
Hozd ide a porontyait!
Az ebihalas eledel majdnem olyan finom, mint a kaviár.
Igen, Fenség.
Italt!
Fenség?
Ilosovics Stayne, merre kóboroltál, bubikám?
Fenség, megtaláltam az Orákulumot.
Ez volna? Közönségesebbnek tűnik egy orákulumnál.
Nézd, mi áll benne a Dicsnapjáról!
Ezt a kócos hajat bármikor felismerem.
Alice az?
Azt hiszem, igen.
Mit művel a drága Sárkánygyíkommal?
Úgy tűnik, megöli.
Megölte a Sárkánygyíkocskámat?
Még nem, de megteszi, ha nem állítjuk meg.
Találd meg Alice-t, Stayne! Találd meg!
Találd meg az emberlány szagát, és szabad leszel.
A feleségem és a kölykeim is?
Mindenkit elengedünk.
A kutyák nagyon hiszékenyek.
Úgy látom, gondjaid akadtak pár gonosz karommal.
Még mindig álmodom.
Mi tette ezt veled?
- Brondo vagy Brombo... - Bromboló?
Jobb, ha megvizsgálom.
Most mit csinálsz?
Meg kell tisztítania valakinek, aki kámforrá tud válni,
különben elgennyesedik.
Hagyd inkább! Jól leszek, ha felébredek.
Hadd kössem be legalább!
- Hogy hívod magad? - Alice.
Az az Alice?
- Egyelőre vitatott kérdés. - Mindig tartózkodtam a politikától.
Folytasd az utad!
Miféle utat? Én csak fel akarok ébredni.
Rendben.
Akkor elviszlek a Badarhoz és a Kalaposhoz, de többet nem segítek.
Jössz?
Vigyázz, mit művelsz!
Óvatosan!
Jó, jó. Rendben.
Hát te vagy az.
Nem, nem ő. McTwisp ál-Alice-t hozott nekünk.
Csak egy ál-Alice!
Nem, ő teljesen Alice.
Teljesen Alice vagy. Bármikor felismernélek.
Bármikor felismerném a fiút!
Mint látjuk, még teázunk.
Muszáj volt elütnöm az Időt, míg vissza nem értél.
Szörnyen elkéstél, tudod? Rosszcsont!
Az Idő annyira megsértődött, hogy meg is állt.
Egy tiktakra sem hajlandó többé.
- Csésze. - Az idő muris tud lenni az álmokban.
Igen, persze, de most, hogy újra itt vagy,
tovább kell lépnünk a Dicsnapjára.
- A Dicsnapjára! - A Dicsnapjára!
Az "L" betűvel kezdődő dolgokat tanulmányozom.
Mi a különbség a holló meg az íróasztal közt?
- Leja Vértes Natyfejűvel! - Leja Vértes Natyfejűvel!
- Tessék? - Le a Véres Nagyfejűvel,
vagyis le a Vörös Királynővel!
Elég! Meg kell terveznünk a gyilkolási stratégiát.
Ideje hát megbocsátani és felejteni,
vagy felejteni és megbocsátani, ahogy akarod,
vagy ahogy kényelmesebb. Én várok.
Ez az! Tiktak... Újra ketyeg!
Ez a sok véres beszéd elvette a kedvem a teától.
Az egész világ összedől, de Vigyorinak csak a teája számít.
Ami aznap történt, nem az én hibám.
Ajaj!
Cserbenhagytad őket, hogy mentsd a bőröd,
te gyorsan talpaló manó, tolvajló nyálkás pofazacskó!
Hogy a nyöszte dobrilló essen beléd!
Kalapos!
- Köszönöm. - Ez ám a rosszindulat!
Jól vagyok.
Mi lelt téged, Tarrant? Valaha te voltál a parti lelke.
Te jártad a legjobban az örömcsörgést egész Tébolyföldén.
- Micsodát? - Örömcsörgést!
Az egy tánc.
A Dicsnapján,
amikor a Fehér Királynő visszaszerzi koronáját,
duhajon járom majd az örömcsörgést.
Jaj, ne!
A Bubi!
Viszlát!
Rejtsük el!
Idd meg ezt gyorsan!
Gyorsan! Rejtsük el!
Ajaj!
Jó.
Vigyázz a fejedre!
Engedj ki!
Csak nem a kedvenc buggyant triómhoz van szerencsém?
Csatlakoztok hozzánk?
Lekéstétek a teát!
Az Alice nevű lányt keressük.
Apropó, a Királynő. Íme, egy dal a dicsőségére.
Repülj, repülj, bőregér
Vajon mi a denevér
Fenn az...
Ha ti rejtegetitek, búcsút vehettek a fejetektől.
Már úgyis elvesztettem az eszem.
Együtt!
Fenn az égben, ahol szállsz
Ki tudja, hogy mivé válsz
Repülj, repülj, repülj
Repülj, repülj, repülj...
Leja Vértes Natyfejűvel!
Kérsz egy kis tejszínhabot?
- Egy szelet Spongyasütit? - Kövesd a vérebet!
- Cukrot? - Igen, kérnék.
- Bájos. - Hibbantak vagytok mind.
Nagyon szépen köszi!
Ideadnád a fánkot?
- Azt kérném. - Bocsánat!
- Igen. - Ez az!
Egy pillanat.
Azt. Igen.
Próbáld fel!
Tetszik.
Még jó, hogy a véreb közénk tartozik, különben már...
Mit akarnak tőlem?
Várjunk! El kellene vinnünk a Fehér Királynőhöz!
Ott biztonságban lesz. Kanál...
A hintód, nemes hölgy.
- A kalap? - Természetesen.
Bárki tud utazni lovon vagy vonaton,
de a legjobb mégis kalapon. Rímet mondtam?
lmádok kalapon utazni!
Csöppem! Csak Alice megy. Agyő!
Hogy érted ezt? Várj! Induláda!
"Brillett, a csuszka trutyó Girelt, gimbelt izbige
"Minden mimci borogó És a móma izibe."
Bocsánat, mi volt ez?
Mi volt mi?
"A Sárkánygyík szeme lángol Foga harap, mancsa bántó!
"'Vigyázz, jön Sárkánygyík, fiam! S a dühedt Bromboló! '
"Kezében vértez kardja, Vértez penge rengedez!
"Megöli, fejét levágja S elmenetel."
Rólad szól.
Semmit nem ölök meg. Nem ölök, verd ki a fejedből!
Fej.
Várj! Nem hagyhatsz itt!
Nem ölsz.
Van fogalmad arról, mit tett a Vörös Királynő?
Te persze nem ölsz.
Akkor se tudnék, ha akarnék.
Régen más voltál.
Sokkal többebb voltál. Elvesztetted a többebbséged.
A "többebbségem"?
Ott bent. Hiányzik valami.
Mondd el, mit tett a Vörös Királynő!
Nem kellemes történet.
Azért csak mondd el!
Itt történt.
Akkoriban a Fehér Királynő kalaposa voltam.
A Tipp-Topp klán mindig az udvarban szolgált.
Kalapos! Kalapos!
Jól vagyok.
Biztos?
Hallottad? Én hallottam valamit.
Mit?
Vörös Lovagok!
Menj délnek Galoppvégbe!
Azon túl találod a Fehér Királynő kastélyát.
Kapaszkodj erősen!
Le a Véres Nagyfejűvel!
El kellett volna terelned őket! A Kalapos bízott benned!
Fogva tartják a feleségem és a kölykeim.
- Hogy hívnak? - Bayard.
Ül!
Véletlenül nem te vagy Alice?
Én vagyok, de nem az, akiről mindenki beszél.
A Kalapos nem adta volna fel magát csak úgy akármilyen Alice miatt.
Hová vitték?
A Vörös Királynő kastélyába, Borongó zugba.
Odamegyünk, és megmentjük.
Ezt nem tartalmazza a jóslat.
Nem érdekel. Miattam van ott.
Közeleg a Dicsnapja.
Fel kell készülnöd a találkozásra a Sárkánygyíkkal.
Amióta beleestem a nyuszilyukba,
mindenki csak utasítgat, hogy mit tegyek, és ki legyek.
Kisebbítettek, kinyújtottak, karmoltak, kannába gyömöszöltek.
Vádoltak, hogy Alice vagyok, és hogy nem vagyok az, de ez az én álmom.
Én döntöm el, mi történik ezután!
Ha letérsz az útról...
Én teremtem az utat.
Vigyél Borongó zugba, Bayard, és hozd a kalapot is!
Csak egy út vezet át.
Elvesztettem a többebbségem, mi?
Bayard! A kalap!
Fenség!
Nagyon sajnálom.
Szép ütés!
Hol a labdám? Apród!
Igen, Fenség.
Segíteni szeretnék.
Csak nem az ál-Alice?
Mi szél hozott erre?
Azért jöttem, hogy megmentsem a Kalapost.
Nehezen menthetsz meg bárkit, ha akkora vagy, mint egy egér.
Nincs még abból a süteményből, amitől nagyra nőttem?
A növesztőből? Talán maradt még.
Ne az egészet!
Jaj, ne! Állj! Ne, ne! Ne csináld!
Apród!
Ajaj!
Ez meg micsoda?
Inkább "kicsoda", Fenség. Ő, ööm...
Ööm?
Öömlengből jöttem.
Mi történt a ruháiddal?
Kinőttem őket. Rengeteg nőttem mostanában.
Öömlengben langalétának csúfolnak. Nevetnek rajtam.
Azért jöttem hozzád, mert reméltem, te megértesz.
Drága lányom,
mindenkit szívesen látok az udvarban, aki ilyen nagyfejű.
Valaki keressen neki ruhákat!
Használjátok a függönyöket, ha kell, de öltöztessétek fel ezt az óriáslányt!
Malacot!
A fájó lábamat meleg malachason nyugtatom.
- Te is kérsz, Ööm? - Nem, köszönöm.
Ülj le!
Kifelé!
Hol vannak a dagadt fiúk? Látnod kell őket.
Dagadt fiúk!
Ott jönnek. Hát nem imádnivalók?
Nagyon furcsán beszélnek. Beszéljetek, fiúk! Hadd szórakozzunk!
Kezdd te!
Nem.
Beszéljetek!
- Ő nem... - Nem. Dehogy. Nem.
Lópikulát, szerintem ő az.
Nem ő az, semmiképp!
lmádom a dagadt fiúkat. Tűnés!
- Megcsípett. - Megcsípett.
Ki ez a bájos teremtés?
Ööm, az új kedvencem.
- Neve is van? - Ööm.
A Királynő elfelejtette a neved.
Öömnek hívják, te hülye!
Öömlengből származom.
Sikerült kiszedned valamit a foglyunkból?
Makacs.
Túl gyengéden bánsz vele. Hozd ide!
Tudjuk, hogy Alice visszatért Odaországba.
Tudod, hol van?
"L" betűvel kezdődő dolgokkal foglalatoskodtam.
Lökött, lázad, leöl, leigáz.
Most egy "A" betűs szót keresünk. Hol van Alice?
Ó, az a piciny fiú? Fogalmam sincs.
És ha fejed vetetem? Akkor lenne róla fogalmad?
Hagyd ezt abba!
Milyen sajnálatosan nagy a fejed!
Szívesen megkalapoznám.
- Megkalapoznád? - Igen.
A Fehér Királynőt is én kalapoztam.
Csekély munka volt.
Nagyon kicsi a feje.
Parányi. Csak egy apró dudor.
De ez...
Mit tudnék kezdeni ezzel a monumentális gömbbel...
Ezzel a pompás, emberfölötti bolygóval.
Mit tudnál kezdeni vele?
Vedd le a láncait, Stayne!
Hogy dolgozhatna leláncolt kezekkel?
Fejkötő legyen, vagy karimás kalap?
Vagy a budoárba illő fejfedő?
Harangkalap, papírcsákó, gyászkalap, főkötő, hajháló, kipa,
keménykalap, két- vagy háromszögletű kalap, szorítószalagos,
legyezős, éjjelisapka, Garibaldi, fez...
Kalapos!
Fez?
Kifelé!
Szomorúnak tűnnek a fák.
- Beszéltetek már velük? - Igen, Fenség.
Talán egy kicsit kedvesebben kellene.
Megbocsátanátok egy percre? Köszönöm.
- Mi újság, Bayard? - Alice visszatért Odaországba!
- Hol van most? - Borongó zugban.
Bocsáss meg! Megengedtem neki, hogy letérjen az útjáról.
Nem baj. Pontosan ott fogja megtalálni a vértez kardot.
Megvan a hősünk. Pihenj! Ügyes voltál.
Nem láttál itt egy kalapot?
Stayne, meg kell találnod Alice-t.
Ha nincs a Sárkánygyík,
biztosan felkelnek ellenem a húgom hívei.
Rút kis húgocska. Miért őt imádják, és nem engem?
El nem tudom képzelni. Minden tekintetben felsőbbrendű vagy.
Tudom.
De Miranába mindenki szerelmes.
A férfiak, a nők,
még a bútorok is.
A Király is?
Meg kellett tennem. Különben elhagyott volna.
Fenség, nem jobb, ha félnek tőled, mint ha szeretnek?
Már nem vagyok benne biztos.
Legyen az övé a csőcselék! Nincs rájuk szükségem.
Itt vagy nekem te.
Csodálatosak.
Meg kell engedned, hogy felpróbáljak egyet.
Jó, hogy megint a szakmámban dolgozhatok.
Kár, hogy neki kell készítened őket.
Mi a kalap ütött belém?
Kalap?
Kalapos!
Mi a különbség a holló meg az íróasztal közt?
Félek, Alice.
Nem jó idebent. Szörnyű a tömeg.
Megőrültem?
Attól tartok. Teljesen meghibbantál.
De hadd mondjak egy titkot! A legjobbak így vannak vele.
Tessék!
Így már jobb. Újra önmagad vagy.
Kalapos! Hol vannak a kalapjaim? Nem vagyok türelmes uralkodó!
Azt mondják, a kastélyban rejtegeti a vértez kardot.
A nyuszi majd segít.
Keresd meg, Alice! Vidd el a Fehér Királynőhöz!
Együtt megyünk a Fehér Királynőhöz.
Miért van az, hogy mindig vagy túl kicsi, vagy túl nagy vagy?
- Ikrek! - Alice!
- Hogy s mint? - Hol a nyuszi?
Hogyhogy ilyen nagyon nagy vagy?
Nem olyan nagyon nagy, ez a rendes mérete.
Kisebb volt, amikor először láttuk.
Nem, megitta a zsugorítót, hogy átférjen az ajtón, emlékszel?
Tényleg!
- Hol van a nyuszi? - Arrafelé.
- Mit keresel te itt? - Megmentem a Kalapost.
Én mentem meg a Kalapost.
Azt mondta, hogy a vértez kard itt van a kastélyban. Segíts megtalálni!
Nem parancsolgat nekem holmi esetlen, csörtető...
Sicc!
- Mi az, McTwisp? - Tudom, hol van a kard.
Bent van elrejtve.
Légy óvatos, Alice!
Ismerem ezt az illatot.
Nem megyek be.
Nézd, mit művelt a karommal!
Ajaj! Miért nem szóltál?
Eddig nem nézett ki ilyen csúnyán.
Kalapos! Hol vagy?
Kalapos!
Hőscincér!
Megvan még a Bromboló szeme?
Itt van.
- Szükségem van rá. - Gyere, és vedd el!
Hé! Add vissza!
Szeretlek, Ööm.
Szeretem a nagyságot.
Takarodj tőlem!
Nálam van a szemed.
Nem.
Bámulatosan áll az a kalap.
Igen. A következőt!
Fenség sosem volt ennél csinosabb.
Másikat!
Nem szeretném ijesztgetni,
de úgy szaglik, elvesztett valamit.
Hagyjátok, őrült. Tovább!
Stayne!
Így hát egálban vagyunk.
Ööm csábított el erőnek erejével.
Mondtam neki, hogy tiéd a szívem, de rajong értem.
Vegyétek a lány fejét!
Hátrébb, Hőscincér!
Van még bennem többebbség?
Ne, ne! Nem szabad másra használni...
Tartóztassátok le jogtalan csábításért!
Kalapos!
- Vidd a Fehér Királynőhöz! - Nélküled nem megyek!
Menj!
Fuss, Alice!
Alice?
Fuss!
Fogjátok el!
Alice!
Hát persze. Miért nem ismertelek fel?
Rég volt már, olyan kis korcs voltál még.
- Add ide a kardot! - Hátra!
Örülni fog a Királynő.
Örömmel veszi majd a fejed.
- Alice! - Bayard! Üstökvárba!
Fenség, Alice megszökött
a Brombolón
a vértez karddal.
Hogy hagyhattad ezt?
Talán alábecsültem, de nálunk vannak a társai,
a Kalapos és egy kis egér.
Vegyétek a fejüket!
Üdvözöllek Üstökvárban!
Azt hiszem, ez a tiéd.
A vértez kard ismét otthonra lelt.
Teljes a páncél.
Már csak egy hősre van szükségünk.
Kicsit magasabb vagy, mint képzeltem.
Túl sok nyurgítót ettem.
Jöjj velem!
Itt van a Badar?
Lekésted a levest, leányparány!
- Lekésted a levest. - Kicsit sótlan.
Gyere ide!
Add ide! Szépen felvágjuk.
Hagyma és krumpli. Igen. Vagyis...
Zsugorító. Hadd gondolkozzak!
Egy csipet féregzsír,
bögölyvizelet,
vajas ujjak.
A nővérem szakterülete az Élőlények Feletti Uralom.
Milyen benyomásokat szereztél róla?
Iszonyat utálatos.
- És a feje? - Duzzadt.
Azt hiszem, valami növekszik benne,
valami nyomja az agyát.
Három érme egy halott zsebéből, két teáskanálnyi vágyálom.
El sem tudod képzelni, mi folyik ott.
De, el tudom.
De amikor előlép egy hős, hogy megölje a Sárkánygyíkot,
az emberek felkelnek a nővérem ellen.
Így már kész is.
Fújd meg!
- Jobban érzed magad? - Nagyon is, köszönöm.
Valaki beszélni szeretne veled.
- Bölcselő? - Ki vagy te?
Azt hittem, már megbeszéltük. Alice vagyok, de nem az az Alice.
- Honnan tudod? - Te mondtad.
Azt mondtam, aligha nem Alice vagy,
de most már sokkal inkább ő vagy.
Igazából szinte Alice vagy már.
Még ha így is áll a helyzet,
akkor sem ölném meg a Sárkánygyíkot, ha az életem múlna rajta.
Az életed fog múlni rajta.
Ezért azt tanácsolom, tartsd kéznél a vértez kardot,
amikor elérkezik a Dicsnapja.
Olyan valóságosnak tűnsz!
Olykor elfelejtem, hogy ez az egész csak egy álom.
Abbahagynád ezt?
Mindig fájt a fogam arra a kalapra.
Szia, Macs!
Mivel neked már nem lesz rá szükséged többé,
nem hagynád rám esetleg?
Hogy merészeled?
Hivatalos kivégzés lesz. A lehető legjobban akarok kinézni.
Igazán sajnálom.
Kár, hogy nem láthatlak örömcsörögni.
Jó voltam benne, igaz?
Nagyon tetszik nekem az a kalap.
Az összes ünnepen ezt viselném.
Szeretem a reggeli kivégzéseket. Ti is?
- Mi is, Fenség! - Mi is, Fenség!
- Szeretném, ha rajtam lenne. - Ahogy tetszik.
A lényeg, hogy hozzáférjek a nyakadhoz.
Mögötted vagyok.
Le a fejével!
Nem bírom ezt nézni.
Jó reggelt!
Macs, te gézengúz!
Asszonyom,
szégyenletesen felültetik
a talpnyalók, akikkel körülveszi magát.
Ezt meg mire véljem?
Nem én vagyok az egyetlen, Fenség! Nézd!
Hamis orr! Szégyellhetnéd magad!
Én? És mi van azzal a nagy hassal, amire olyan büszke vagy?
Hazugok! Csalók! Hamisítók!
Le a fejükkel!
Ki erőszakot és fogságot szenvedett a Vörös Királynő udvarában,
harcra mind!
Keljetek fel a véres Vörös Királynő ellen!
- Leja Vértes Natyfejűvel! - Leja Vértes Natyfejűvel!
Kiengedni a Rikoltót!
lgazad van, Stayne,
jobb, ha félnek tőlem, mint ha szeretnek.
Gyerünk, fiúk! Gyorsan! Gyerünk!
Kalapos!
Gyere gyorsan, Csöpp! Gyere! Gyere!
Készítsd fel a harcra a Sárkánygyíkot! Meglátogatjuk a húgomat.
Reméltem, hogy mostanra már meglesz a hősünk.
Miért nem ölöd meg magad a Sárkánygyíkot?
Biztos megvan hozzá az erőd.
Fogadalmat tettem, hogy nem bántok élőlényeket.
Jöttek hozzánk.
Nézd, Bayard!
Bielle!
Úgy örülök, hogy látlak! Azt hittem...
Én is. De életben maradtam, és itt vagyok, egy darabban.
Én is örülök, hogy újra látlak.
Bántam volna, ha nem láthatlak újra,
főleg mivel megint normális a méreted.
Igazán jó ez a méret. Remek méret. Megfelelő Alice-méret!
- Kalapos! - Méret. Érett. Jól vagyok.
Hol a kalapod?
- Vigyori! - Hogy van a karod, szívem?
Meggyógyult.
Viszlát, drága kalap!
Mi a különbség a holló meg az íróasztal közt?
Hadd gondolkozzak!
Tudod, mi lesz holnap, ugye?
Dicsnapja. Hogy is felejthetném el?
Bárcsak felébrednék!
- Még mindig azt hiszed, álmodsz? - Persze.
Az egész a saját elmeszüleményem.
Ezek szerint én nem vagyok valóságos.
Sajnos nem. Csak a képzeletem műve vagy.
Biztosan álom egy olyan figura, aki félig őrült.
Igen, persze. De te is félig őrült vagy, ha engem álmodsz.
Ezek szerint igen.
Hiányozni fogsz, ha felébredek.
Ki lép elő, hogy a Fehér Királynő hőse legyen?
Én szívesen.
Te nem tudsz kámforrá válni. Én leszek a hős.
Inkább én.
- Nem, én. - Nem, én.
Más nem lehet a gyilkos semmiképp.
Alice nélkül életben marad.
Alice, nem élhetsz mások örömére.
Neked kell meghoznod a döntést,
mert amikor szembeszállsz azzal a lénnyel,
egyedül leszel.
Soha semmit nem értek el könnyekkel.
Bölcselő?
Miért lógsz fejjel lefelé?
Ez az életem a végéhez közeledik.
- Meghalsz? - Átalakulok.
Ne menj el! Segítened kell. Nem tudom, mit tegyek.
Nem segíthetek, ha még azt sem tudod, ki vagy, butus leány.
Nem vagyok butus.
Alice-nak hívnak. Londonban lakom.
Az anyukám neve Helen, és van egy Margaret nevű nővérem.
Az apámat Charles Kingsleight-nek hívták.
Egyik víziója a fél világon is átívelt,
és semmi sem állította meg soha.
A lánya vagyok. Alice Kingsleight.
Alice, na végre!
Épp ilyen tompa eszű voltál régen is.
Akkoriban "Csodaországnak" nevezted a helyet.
Csodaország.
- Hogy hívod magad? - Alice.
Az az Alice?
Akkor elviszlek a Badarhoz és a Kalaposhoz, de többet nem segítek.
Ő az. Biztos vagyok benne.
Thackery, ne az asztalnál, kérlek!
lgyál egy kis teát!
Tévedés. Én vagyok Bölcselő, butus leány.
- Ez meg micsoda? - Tutyika vagyok, ő pedig Mutyika.
Lópikulát, én vagyok Mutyika, ő Tutyika.
Azt gondolnánk, már az elejétől emlékszik mindenre.
Ez egyre furcsább.
Nem is álom volt, hanem emlék!
Ez a hely valódi, te is és a Kalapos is valódiak vagytok!
És a Sárkánygyík.
Ne feledd, a vértez kard tudja, mit akar.
Csak szorítsd erősen!
Agyő, Alice! Talán még láthatlak egy másik életben.
- Szia, Iracebeth! - Szia, Mirana!
A mai Dicsnapján a Vörös és a Fehér Királynő
kiállítja hőseit, hogy megküzdjenek értük.
Ó, nővérem! Nem kell harcolnunk.
Tudom, mit művelsz.
Azt hiszed, elég megrebegtetned a kis szempillád,
és elolvadok tőle, mint egykor anya és apa.
Kérlek!
Nem! Ez az én koronám! Én vagyok az idősebb!
Sárkánygyík!
Ez lehetetlen.
Csak ha annak hiszed.
Olykor hat lehetetlen dolgot is elhiszek még reggeli előtt.
Dicséretes szokás.
Pár pillanatra most mégis
a Sárkánygyíkra kellene összpontosítanod.
Mi lelte a hősöd, Hugi?
Itt vagyok.
Szia, Ööm!
Hat lehetetlen dolog. Számold meg őket, Alice!
Egy, van egy ital, amitől össze lehet zsugorodni.
Kettő, egy sütemény, amitől megnő az ember.
No lám, régi ellenségem, ismét találkozunk a csatatéren.
Még nem is találkoztunk.
Nem rólad beszélek, te jelentéktelen hordozó!
A vértez az én ősi ellenségem.
Elég a csevegésből!
Három, az állatok tudnak beszélni.
Négy, Alice,
kámforrá tudnak válni a macskák.
Öt,
van egy Csodaország nevű hely.
Hat,
meg tudom ölni a Sárkánygyíkot.
A Kalapos közbeavatkozik! Le a fejével!
Le a fejeddel!
Öljétek meg a lányt!
Nem követünk többé, Véres Nagyfejű.
Hogy merészeled? Le a fejével!
Crimsi Iracebeth, Odaország elleni bűneid halálra érdemesítenek.
De nem szeghetem meg a fogadalmam,
ezért Külhonba száműzlek.
Senki sem lehet veled kedves, egy szót sem szólhatnak hozzád.
Egyetlen barátod sem lesz a világon.
Fenség, remélem, nem haragszik rám.
Csak ő, Ilosovics Stayne,
aki Iracebeth mellett lesz
a mai naptól fogva addig, míg Odaország áll.
Legalább mi leszünk egymásnak.
Fenség, kérem! Öljön meg! Könyörgök!
Kedvességgel nem tartozom neked.
- Vegye a fejem! - Megpróbált megölni.
- Fenség! Kérem! Kérem! - Megpróbált megölni.
- Odaadom a fejem! - Megpróbált megölni!
A Dicsnapja! Hejha! Hejhó!
- Mit művel? - Örömcsörög.
A Sárkánygyík vére. Örök hálánk érte.
Tessék, az erőfeszítéseidért.
- Ezzel hazajutok? - Ha oda szeretnél menni.
Maradhatsz is.
Micsoda ötlet! Dilis, hibbant, csodás ötlet.
De nem tehetem.
Kérdések várnak rám, teendőim vannak.
Észre sem veszed, és már itt leszek újra.
Nem emlékszel majd rám.
Dehogynem. Hogy is felejthetnélek el?
Kalapos, mi a különbség a holló meg az íróasztal közt?
Halvány fogalmam sincs.
Agyő, Alice!
Itt hagyott válasz nélkül.
Idegtépő helyzet, az már kétségtelen.
- Alice! - Te jó ég!
- Minden rendben? - Mi történt?
Beestem egy lyukba, és megütöttem a fejem.
Sajnálom, Hamish. Nem mehetek hozzád. Nem illünk egymáshoz.
Az emésztéseddel is gond van.
Szeretlek, Margaret, de ez az én életem. Én döntöm el, mit kezdek vele.
Szerencséd, hogy a nővérem a feleséged, Lowell,
bánj hát jól vele! Figyelni foglak.
Nincs herceg, Imogene néni.
Beszélned kell valakivel a téveszméidről.
Szeretem a nyuszikat, különösen a fehéreket.
Ne aggódj, anya,
hasznos életet fogok élni.
Ti ketten két muris fiúra hasonlítatok, akiket álmomban láttam.
- Engem kihagytál. - Nem, uram.
Üzleti ügyben beszélnék önnel.
Tárgyalhatnánk a dolgozószobámban?
Még valami.
Apám Szumátráig és Borneóig akarta bővíteni kereskedelmi útvonalát,
de nem tekintett elég messzire.
Miért ne mennénk el Kínáig?
Óriási, a kultúrája gazdag, és már van pozíciónk Hongkongban.
Mi kereskednénk először Kínával, el tudja képzelni?
Tudod, ha más mondaná ezt nekem,
azt felelném: "Elment az eszed."
De láttam már ezt a tekintetet.
Ha nem leszel a menyem,
legalább tanonc lehetnél a cégnél.
Szia, Bölcselő!
ALICE CSODAORSZÁGBAN