DEN TREDJE MAND
Jeg kendte ikke det gamle Wien fra før krigen med Strauss-musik,
glamour og skødesløs charme. Konstantinopel var mere min kop te.
Det sorte marked blomstrede. Ønskede man noget, måtte man betale.
Branchen er fristende for amatører, men de bliver hurtigt siet fra....
Byen er inddelt i 4 zoner:
Den amerikanske, britiske, russiske og franske zone.
Men byens centrum patruljeres af det internationale politi -
- bestående af folk fra de fire zoner. Herligt!
Ingen af dem kendte byen, og de talte kun gebrokkent tysk.
De gjorde nu ellers deres bedste.
Wien var ikke hårdere ramt, end så mange andre europæiske byer. En smule bombet.
Forresten, jeg ville fortælle om Hollie Martins.
Han kom helt fra staterne for at at besøge sin ven, Harry Lime.
Martins manglede penge, så Lime tilbød ham et job af en slags.
Der stod han så, lykkelig, men uden en klink på lommen.
- Pas! Rejsens formål? - En ven har tilbudt mig et job her.
- Hvor skal De bo? - Hos ham. Stiffgasse 15.
- Vennens navn? - Lime. Harry Lime.
- Okay. - Jeg troede, han ville tage imod mig.
- Taler De engelsk? - Engelsk?
Øhhh -
En lille smule.
De kommer 10 min. for sent.
- Allerede taget afsted. - Hvem?
Hans venner og... kisten - Kisten?
Mr. Lime. En trafikulykke. Kørt over af en bil nede på gaden.
Jeg så det selv. Han blev dræbt på stedet.
Nu er han i helvede... Eller i himlen.
Graverne kommer på en hård opgave. Jorden er frosset.
Kan De sige mig... Hvem er...?
Han hed Lime.
Vil De køre med ind til byen? Jeg er i bil.
Tak.
- Jeg hedder Callaway. - Martins.
- Var Lime Deres ven? - Ja.
- Har De været her længe? - Nej.
De trænger vist til en drink.
Hvis De giver. Jeg ejer ikke en klink.
- Tak. - Schmolka.
Ingen kendte Harry så godt som ham... jeg.
- Hvor lang tid? - Siden skolen. Jeg var ensom indtil da.
- Hvornår så De ham sidst? - I september, 1939.
- Da krigen brød ud? - Ja.
- Omgikkes De ham før den tid? - Af og til. Han var min bedste ven.
- Han var min bedste ven. - Det lyder som en billig krimi.
Tja, jeg er faktisk også kriminalforfatter.
Jeg tror ikke jeg har læst dem. Hvad var navnet igen?
- Holly Martins. - Kender dig ikke.
Har De hørt om "Santa Fés Ensomme Rytter"?
- Næ...
- "Døden Kommer Til Gården"?
- Næ...
Han vidste, jeg var på spanden. Han sendte mig en flybillet.
- Synd! - Hvilket?
- At han er død.
- Det var det bedste, der kunne ske.
- Hvad antyder De? - Han var byens værste slyngel...
- De er altså politimand? - Tag en drink mere.
- Jeg hader politifolk... sheriffer.
I hakker på de døde. En gangster med benzin over sig.
- De er strømer, ikke?
- Det var ikke benzin. - Og hvad så?
Så var det bildæk eller sådan noget.
Gå hellere ud og fang nogle mordere.
Han var også indblandet i mord.
Lad ham være, Payne. Han har fået en tår over tørsten.
- Kør mr. Hollie Martins hjem.
Er De forfatteren Holly Martins?
"Døden Kommer Til Gården"?
- Hør så her, Callaghan...! - Calloway. Jeg er ikke irsk.
Lad dog de døde hvile i fred!
Vil De da finde den rigtige forbryder? Det lyder som en krimi.
Det her skal De få betalt...!
Her er et bidrag. Jeg må hellere hjælpe Dem finde et værelse for natten -
- hvis altså ikke De drikker pengene op istedet.
Vi reserverer et fly sæde til Dem i morgen.
Forsigtig. Opsedasse.
- Har De skrevet en ny bog? - Kør ham til hotellet.
Opfør Dem pænt. Det er et militærhotel.
Det var glædeligt at møde Dem. Jeg har læst mange af Deres bøger.
- Auf Wiedersehen. - Jeg elsker cowboybøger.
Dem ved man, hvad er.
Mr. Hartford, vi skal bruge et værelse for en nat.
Deres pas?
Jeg kan ikke præsentere dig for Gud og hvermand.
Deres underskift, tak.
- Hr. Crabbin, det er forfatteren Hollie Martins. - Kender ham ikke.
Han er god. Jeg har læst mange af hans bøger.
Forfatter, siger De? Tak, hr. sergent.
Mr. Martins? Mit navn er Crabbin fra Kulturcentret CRS.
- Afdelingen for kulturel omskoling.
Propaganda er vigtigt i disse tider.
I sidste uge opførte vi Hamlet, og ugen før var det, øh...
- Stripteaseshow. - Nå, ja. Hindu-danserne.
Det er første gang, vi får besøg af en amerikansk forfatter.
- Besøg? - Hør her, Mr. Martins,
på onsdag er der forelæsning på instituttet om samtidens roman.
- Vil De holde tale? - Folk kender mig ikke.
Sludder. Deres romaner er vældig populære. Ikke sandt Sergeant?
- Ja, meget populære. Bliver De her længe?
- Kun så længe pengene rækker.
Hvis De vil være gæste forlæser, betaler vi gerne for Deres ophold.
- Jaså? - Så længe De ønsker.
- Han rejser hjem i morgen. - Undskyld mig, har De tandpine?
- Værelse nr. 8, Mr. Martins. - Kom med ovenpå et øjeblik.
- Jeg kender en god tandlæge. - Nogen gav mig en på kajen.
Du godeste! Et røveri?
Soldaten blev sur, fordi jeg gav hans major en blodtud.
- En major? - Kender De Harry Lime?
Jeg har hørt om ham, men kender ham ikke personligt.
- Jeg skulle bo hos ham, men han døde i torsdags. - Du godeste. Det var da ubelejligt.
- Er det det eneste, De kan sige?
- Mr. Martins, telefon!
- Hvem er det?
- Baron Kurtz. - Det må være en fejl.
Harry Lime var min ven.
Kig forbi på mit hotel, baron.
Østrigere er ikke velkomne der.
- Kan vi mødes på Café Mozart, henne om hjørnet? - Hvordan kan jeg kende Dem?
- Jeg medbringer en af Deres bøger. Harry gav mig den.
- Jeg kommer straks.
Hvis jeg holder forelæsning, kan jeg så blive boende her?
- Meget gerne. - Så er det en aftale.
- Har du læst "Santa Fés Ensomme Rytter"? - Nej, ikke den.
En mand jagter en sherif, som har mishandlet hans bedste ven.
- Lyder spændende.
- Callaghan får samme behandling.
- Det lyder uengelsk.
- Baron Kurtz? - Mr. Martins.
Mig en glæde. Vi kan sætte os her. Tjener!
- Hvad drikker De? Te eller kaffe? - Kaffe, tak.
De er dygtig til at bevare spændingen i Deres bøger.
- Synes De om det? - Efter hver kapitel gætter man på, hvad der nu vil ske.
Så De var Harrys ven?
Hans nærmeste ven, næst efter Dem.
Politiet mener, han var indblandet i gangstervirksomhed.
Det er meget udbredt her i Wien. Vi sælger alle cigaretter og den slags.
Jeg har gjort ting, som var utænkelige før krigen.
Engang solgte jeg bildæk på det sorte marked.
Jeg tør ikke tænke på hvad min far ville have sagt.
- Politiet mener, det er alvorligere. - De får ofte skøre indfald.
Men det kan han være ligeglad med, nu.
Jeg føler, jeg bør gøre noget alligevel.
Vil De hjælpe mig?
Gid, jeg kunne, men vi østrigere må være forsigtige.
Jeg vil helst ikke have noget med politiet at gøre.
Jeg kan desværre ikke hjælpe Dem.
Men jeg giver naturligvis gerne gode råd.
Vi forlod hans lejlighed og gik den vej.
Pludselig råbte en ven hans navn derovre fra.
Harry gik ud på gaden... Lastbilen kom susende derfra.
Han blev ramt omtrent her.
- Hér? - Ja.
Jeg og vennen bar ham tilbage herover til fortovet.
Det var forfærdeligt.
Vi lagde ham her...
Og så døde han, her.
Han tænkte på Dem helt til det sidste.
Hvad sagde han?
Jeg husker ikke ordlyden, Hollie.
Må jeg kalde Dem Hollie? Det kaldte ham Dem altid selv.
Han sagde, jeg skulle tage mig af Dem.
Sørge for flybilletter og den slags.
Men viceværten sagde, at han blev dræbt på stedet.
Han var død, før ambulancen nåede frem.
- Hvad var vennens navn? - En rumæner. Mr. Popescu.
- Ham vil jeg gerne tale med. - Han har forladt Wien.
- Undskyld mig... - Ja?
- Kendte De Mr. Lime godt? - Mr. Lime? Ja.
- Det er mig fra før... - Jeg husker Dem godt.
- Hvem fik han normalt besøg af?
Besøg? Øh -
- Hvad siger han? - Han siger at han ikke kender nogen.
Undskyld mig.
- Hvem var med til begravelsen? - Jeg og hans læge, Dr. Vinkel.
Var der ikke også en kvinde?
En eller anden tøs fra teatret. Harry var jo en værre én...
De bør ikke opsøge hende. Det vil blot gøre det værre for hende.
Det tror jeg nu ikke. Hun vil sikkert gerne hjælpe.
Hvad skal en ny obduktion afsløre? Flere beskæmmende ting om Harry?
- Hvor bor De? - I den russiske sektor.
Men De kan finde mig I Casanova klubben hver aften.
Man bliver jo nødt til at klare sig så godt man kan.
- Hvad hedder kvinden? - Det ved jeg ikke...
- De sagde, hun kom fra teatret? - Josefstadt.
Men det vil næppe gavne Harry. De skulle hellere tænke på Dem selv.
Jeg overlever nok.
Det var en fornøjelse at møde Dem. Spændingens mester. Fint omslag.
- Værelse nr. 8, tak. - På Major Calloways vejne, hr.
- Her er Deres flybillet for imorgen. - Sig til majoren at jeg får ikke brug for den.
Reserver en teaterbillet til mig i aften.
- Åh, Mr. Martins... - God aften, Mr. Crabbin.
Jeg fik besked på at se Dem til lufthavnen.
Hørte De ikke, at Mr. Crabbin tilbød mig, at jeg kunne bo her?
Jeg var Harry Limes ven.
Bagefter.
- Miss Schmidt? - Kom bare indenfor.
- Vil De ikke sidde ned? - Jeg nød stykket i fulde drag.
De var fantastisk.
- Forstår De da tysk? - Nej, men jeg kunne godt følge med.
Måske har Harry nævnt mig. Jeg hedder Hollie Martins.
- Han omtalte aldrig sine venner. Te? - Tak.
Jeg fik en pose te forleden til premieren. I stedet for blomster.
Den der var fra en amerikaner. Foretrækker De whisky?
- Te er glimrende. - Godt. Så kan jeg sælge flasken.
- Der er stadig te i kanden... - Har De kendt Harry længe?
- Ja. - Jeg vil gerne tale lidt om ham - nej tak.
Jeg vil gerne tale lidt om ham.
Det er ikke noget at tale om, er der?
Jeg så Dem til begravelsen.
Jeg gik i mine egne tanker.
De var forelsket i ham?
Det ved jeg ikke. Det er svært at vide bagefter.
Gid, jeg også var død.
Mere te?
Nej, tak. Må jeg byde Dem på en cigaret?
Amerikanske. Herligt, tak.
Jeg talte med en ven af Harry. Baron Kurtz.
- Kender De ham? - Nej.
- Han har en lille hund. - Åh ja.
Jeg fatter ikke, hvad Harry så i ham.
Det var ham som gav mig nogle penge, da Harry døde.
Harry var ængstelig for mig, lige inden han døde.
Han nævnte også mig. Måske døde han uden store smerter.
- Det fortalte Dr. Winkel mig. - Dr. Winkel? Hvem er det?
Harrys læge. Han kom forbi lige efter ulykken.
- Hans egen læge? - Ja.
Var De med til ligsynet?
Ja. Det var ikke chaufførens skyld.
Harry sagde ofte at han var en meget habil bilist.
Blev han kørt ned af sin egen chauffør?
Det hænger ikke sammen.
De var der allesammen. Kurtz, ham rumæneren - Popescu...
hans egen chauffør kørte ham ned...
og hans egen læge som tilfældigt kom forbi lige netop da.
Der var slet ingen fremmede.
Jeg har også spekuleret over, om der virkelig var tale om en ulykke.
Men hvad forskel gør det? Han er jo død...
- Men hvad nu hvis det ikke var en... - Fräulein Schmidt.
Jeg skal på scenen nu.
- Portneren overværede ulykken. - Hvorfor så bekymre sig?
Kender De portneren?
Ja.
- Hvad siger han? - At det skete lige uden for vinduet.
- Så De det? - Nej. Jeg hørte bremserne.
Jeg så dem bære liget over på den anden side af...
... af kejser Josefs statue.
Hvorfor bragte de ham ikke indenfor?
- Var han ved bevidsthed? - Bevidsthed?
Var han stadig i live?
Nej, det kunne han ikke have været. Hovedet var helt knust...
Jeg fik ellers at vide, at han ikke døde straks...
Nej, jeg mener -
- Nej, De - - Fräulein Schmidt.
- Han var stendød. - Nå, ja... Han var stendød.
Men dette her lyder forkert.
Hvis han blev dræbt på stedet, hvordan kan han så have sagt noget?
Hvorfor sagde De det ikke til ligsynet?
- Jeg vil ikke indblandes i noget. - I hvad?
Jeg var ikke den eneste, som ikke vidnede.
- Hvem ellers? - Tre mænd bar ham væk fra gaden.
- Kurtz? - Ja.
- Rumæneren? - Ja.
- Og? - Der var en tredje mand. Han vidnede ikke.
- Mener De lægen? - Nej, nej.
- Nej. Han kom først senere. - Kan De beskrive manden?
Jeg så ikke hans ansigt.
Han kiggede ned i jorden... han så meget almindelig ud.
Han kan have været hvem som helst.
Hvem som helst?
Hallo?
- Hvem var det? - Vedkommende svarede ikke.
Jeg troede kun, der var to mænd. De må underrette politiet.
Politiet? Hvorfor dog det? Det var jo bare en ulykke.
Det kan De ikke vide. De så kun tre mand bære ham.
Min kone havde ret. De er kun ude på ballade. Sladder.
Hvis De ikke vil, så underretter jeg politiet.
Nej, vent.
Jeg så ingenting! Jeg har intet sagt!
- Jeg blander mig ikke! - Det burde De gøre.
Vent.
Jeg har altid syntes godt om Dem, men jeg må bede herren om at gå nu.
De burde ikke involvere Dem i dette.
Må jeg opsøge Dem, hvis jeg hører noget?
Forlad byen og rejs hjem.
Hvad er der?
- Hvad taler hum om? - Politiet er i lejligheden.
- Hvad fanden? - Snuser du lidt rundt, Martins?
- Deres papirer, miss Schmidt? - Give dem ikke til ham.
Tak.
- De er født i Graz af østrigske forældre? - Ja.
Paine.
Ganske god efterligning.
Hvor meget har dette kostet Dem?
Jeg bliver nødt til at beslaglægge dette indtil videre, Miss Schmidt.
- Man kan ikke bo her uden papirer. - Giv hende en kvittering.
- Og giv hende også en kvittering for de breve. - Den her vej, miss.
I er åbenbart ligeglade med, at Harry Lime blev myrdet.
I har ikke engang gidet fremskaffe beviser.
- Må jeg ikke nok beholde brevene? - De vil få dem tilbage senere.
- Det er private breve. - Vi er vant til det. Som læger.
Der var en tredje mand til stede. Lyder det ikke mistænkeligt?
Hvordan en gangster som Lime døde, er mig bedøvende ligegyldigt.
Det vigtigste er, at han er død.
Kors, hvor er du taktløs, Callaghan.
- Calloway. - Skal brevene beslaglægges?
- Beklageligvis. - Det er Harrys breve.
- Netop. - De kan ikke bruge dem til noget.
Det er kun kærlighedsbreve. Der er ikke mange af dem.
De vil få dem udleveret, når eksperterne har set dem.
Harry har aldrig gjort en kat fortræd. Kun mindre tjenester...
- Hvilke tjenester? - De står med det i hånden.
Hr. major, vi er færdige nu.
Jeg må bede Dem følge med, miss Schmidt.
- Lad hende være. - Bland dig udenom, Martins. Tag hjem.
- Tag det næste fly. - Ikke før jeg har fundet ud af hvad der forgår her.
Overlad døden til politiet.
Må jeg citere dig i min næste bog? Jeg har ret til at være her.
- Her er Deres kvittering. - Jeg vil ikke have den.
Nå men, jeg har den når de vil have dem, miss.
Er Deres papirer ikke i orden?
De er forfalskede.
Hvorfor?
Russerne vil kræve mig udleveret. Jeg er tjekke.
- Hvad siger hun? - Hun brokker sig over deres opførsel.
Giv hende nogle cigaretter.
Skal vi gå, miss Schmidt?
Hør nu her...
Jeg skal nok forklare politiet sammenhængen. De skal nok klare den.
Harry plejede at sige, at jeg grinede for meget.
Hvad hed Harrys læge?
Dr. Winkel. Hvad skal du med en læge?
- Jeg har fået en flænge i læben. - Godt.
Vi kommer nu.
Jeg må bede Dem vente her, miss Schmidt.
RUSSISK FORBINDELSESOFFICER
Træffer jeg dr. Winkel?
- Dr. Winkel? Beklager, jeg taler ikke tysk. - Nej.
Vil De sige, jeg er Harry Limes ven?
- Tak.
- Dr. Winkel? - "Vinkel."
Øhm, Dr. "Vinkel."
Sikke en flot... samling, De har.
Ja.
Er det Deres hund?
Ja. Hvad drejer det sig om, hr...
- Martins. - Martins, vær venlig at komme til sagen.
- Tak. - Jeg har gæster.
- De var også Harry Limes ven, ikke? - Jeg var hans læge.
- Jeg ønsker at vide alt. - Alt?
- Ned til mindste detalje. - Jeg ved kun ganske lidt.
Hhan blev kørt ned af en bil. Han var død, da jeg kom.
- Hvem var på stedet? - To af hans venner.
- To? Er De sikker? - Helt sikker.
- Var han ved bevidsthed? - Ja. Da de bar ham ind til siden.
- Havde han store smerter? - Ikke nødvendigvis.
Kan han have omtalt mig eller andre i løbet af den korte tid?
Han skulle have sagt noget, lige inden han døde.
Det ved jeg ikke, eftersom jeg ikke var til stede.
Jeg beskæftiger mig kun med dødsårsagerne.
- Har De grund til at være utilfreds? - Kan det tænkes...
... at det ikke var en ulykke?
Kan nogen have...
... skubbet ham ud på vejen, dr. Winkel?
"Vinkel."
Det har jeg ingen mening om.
Hovedet ville under alle omstændigheder have taget skade.
Major, har De tid et øjeblik?
Hvad er der?
Forfalskningen er meget dygtigt udført.
- Har De anholdt kvinden? - Nej, ikke endnu.
Vil de venligst beholde passet, mens jeg undersøger sagen?
- Ja, selvfølgelig. - Tak.
Tag plads, miss Schmidt. Vi sender deres breve retur.
- Og mit pas? - Det beholder jeg lidt endnu.
Hvad drejer det sig om?
Jeg ved ikke mere end Dem.
Miss Schmidt...
- De og Lime havde et forhold, ikke? - Vi elskede hinanden.
- Kender De denne mand? - Nej.
- Joseph Harbin. - Nej.
- Han arbejder på militærhospitalet. - Nej.
Det nytter ikke at lyve, miss Schmidt. Jeg kan hjælpe Dem.
Jeg lyver ikke.
De tager fejl mht. Harry. De tager fejl af det hele.
I et af brevene beder han Dem ringe til hans ven Joseph.
Han gav Dem nummeret til Casanova. Dér kom mange af Limes venner.
- Det var ikke særlig vigtigt. - Hvordan lød beskeden?
- Han skulle tage hjem til Harry. - Harbin forsvandt samme dag.
De må hjælpe os med at finde ham.
De forvansker alting.
Okay.
Deres amerikanske ven venter stadig på Dem. Dårlig idé.
Tak, miss Schmidt. De hører fra os.
Godaften, mr. Martins. Forelæsningen finder sted i morgen.
- Hvad er emnet? - Samtidsromanen. De husker vores aftale?
De skal tale om troens krise.
- Hvad er det? - Det troede jeg, De vidste. De er forfatter.
Selvfølgelig. God nat, du gamle. Hov, jeg har glemt min hat.
Jeg vil skal Dem besked senere om, hvornår det er.
- Hvad drikker De? - Whisky.
To whisky.
Hvor meget bliver det?
De tager ikke imod dollars.
Hvor meget sagde han, det blev?
- Er det Harry? - Ja. Det ligner da meget godt, ikke?
- Godaften, miss Schmidt. - Godaften.
Du har opdaget min lille hemmelighed.
Men man skal jo leve.
Er der sket fremskridt i efterforskningen?
- Har De overbevist politiet at de tager fejl? - Ikke endnu.
Men det vil De. Dr. Winkel siger, De har ringet.
- Var han ikke behjælpelig? - Ikke særlig meget.
- Mr. Popescu er her i aften. - Ham rumæneren?
- Ja, ham der hjalp med at bære Harry. - Jeg troede, han havde forladt Wien.
Han er tilbage igen.
- Ham vil jeg gerne møde. - Nu skal jeg hente ham.
Har De ikke lavet ulykker nok?
Vicebærten sagde, at tre mænd bar ham. To af dem er her.
Hvem leder I nu efter?
Shh. Shh. Hold venligst op.
Sådan en samling fjolser.
Mr. Popescu, dette er mr. Martins.
Harrys venner er mine venner.
- Nu skal I få fred. - Godaften, Miss Schmidt.
- Husker De mig? - Selvfølgelig.
- Jeg hjalp Harry med hendes pas. - Gjorde De?
Ikke just noget jeg burde fortælle en fremmed...
Men somme tider er man nødt til at bryde reglerne
Medmenneskelighed er en pligt. Må jeg byde en cigaret, Miss Schmidt?
Behold pakken.
- De var sammen med Harry... - To dobbelte whisky.
Det var forfærdeligt. Jeg var på vej over til Harry...
Han og baronen stod på fortovet.
Jeg skulle være blevet stående, så var det måske ikke sket.
Jeg bebrejder mig selv for hans død.
Da han fik øje på mig, trådte han ud på vejen.
Og så kom lastbilen...
Det var rædsomt. Jeg har aldrig før set et menneske dø.
Der er noget lunkent ved denne sag.
- Lunkent? - Der er noget, der ikke stemmer.
Ja det er rigtigt. Isterninger til mr. Martins.
- Så det synes De også, hva? - Det var så forfærdeligt dumt...
at en mand som Harry skulle miste livet i trafikken.
- Var det alt hvad de antydede? - Hvad ellers?
Hvem var den tredje mand?
Jeg bør ikke drikke det stads. Det giver mavesyre.
Hvilken mand hentyder De til, Mr. Martins?
Jeg har er blevet fortalt at en tredje mand hjalp med at bære.
Hvor har De dog fået den idé? De kan læse det hele i politirapporten.
Der var kun os to. Mig og baronen.
Hvem har bildt Dem det ind?
Portneren i Harrys ejendom. Han pudsede vinduer da det skete.
Overværede han ulykken?
Nej, ikke selve ulykken. Men han så tre mænd bære ham.
Hvorfor blev han så ikke afhørt?
Han ønsker ikke at blive involveret.
Østrigere bliver aldrig gode borgere.
Man har pligt til at afgive forklaring. Men han tog altså fejl.
- Hvad sagde han ellers? - At Harry blev dræbt på stedet.
Han ved sikkert en hel del mere.
- Nogen lyver i hvert fald. - Ikke nødvendigvis.
- Politiet nævnte gangstervirksomhed. - Umuligt. Han var meget retskaffen.
Kurtz mener, det godt kan passe.
De skal ikke lægge for meget i, hvad baronen siger.
Han virker ellers ganske fornuftig.
Kender De en mand ved navn Harbin?
- Nej. - Joseph Harbin.
Joseph Harbin? Nej.
Køn pige... Hun skal passe på, hvor hun færdes i Wien.
Alle bør være forsigtige i en by som denne.
Han møder os på broen.
Halløj! Betyder det virkelig så meget for Dem?
- Ja det gør. - Jeg er ikke et dårligt menneske.
Der er noget, jeg vil fortælle Dem.
Sig mig, hvordan kunne lastbilen...
Shh, shh. Kom i aften, når min kone er gået.
- Okay. I kommer igen, men... - Shh. I aften.
Betyder det kom ind?
Ja. Kom ind.
Portneren vil tale med os i aften.
Skal vi nu til det igen?
Jeg kan klare mig selv. Har du travlt?
Jeg øver mig på en ny rolle.
Skal jeg høre dig i den?
- På tysk? - Jeg kan prøve.
- Komedie eller tragedie? - Komedie. Jeg spiller ikke tragedier.
Du skal læse det her.
- Hvad er det? - Øh, Heurigen, tror jeg.
H-E-Z-T -
Lad mig se engang. Det betyder, man skal sidde ned.
"Frau Haussman..."
Nej. Lad os droppe det.
- Har du en dårlig dag? - Det er hårdt på dette tidspunkt.
Han plejede at komme forbi kl. 18.
Det er ikke rart at være uden penge og venner.
Men det her overgår alt.
- Fortæl mig om ham.... - Såsom?
Hvad som helst. Bare snak.
Hvornår så du ham sidst? Hvad lavede I?
Vi fjollede rundt, drak for meget.
- Han prøvede at snuppe min kæreste. - Hvor er hun nu?
Det er ni år siden.
Fortæl mere.
Du ved, hvordan Harry var. Han var ikke særlig dybsindig...
Men vi havde det sjovt sammen.
- Var han dygtig i skolen? - Ja. Han kunne klare alt.
- Hvad, for eksempel? - Bare småting, altmuligt.
Han fik altid feber før eksamen, fik det bedste værelse osv...
Hvordan man kunne omgå dit og dat.
Han forfalskede mit pas.
Han havde hørt, at russerne sendte tjekkerne tilbage til Tjekkoslovakiet.
Han vidste, hvor man kunne få falske stempler.
Som 14-årig lærte han mig korttrick.
- Han blev hurtigt voksen. - Han blev aldrig voksen.
Omverdenen blev voksen.
- Den blev hans død. - Anna.
- Du skal nok blive forelsket igen. - Det har jeg ikke lyst til. Aldrig mere.
- Lad os gå ud og få en drink. - Hvorfor sagde du det?
Jeg synes passende.
Han brugte nøjagtig samme ordvalg.
Dét lærte han mig i hvert fald ikke.
Vi må hellere skynde os...
Det haster vel ikke. Kan vi ikke snakke bare et par minutter?
Jeg troede, at du... Lige før ville du ikke møde portneren.
- Vi er i samme båd, Harry... - Holly.
Undskyld.
Det er helt i orden. Men du kunne i det mindste udtale mit navn rigtigt.
Du trænger vist til en kæreste.
Hans engelsk er så dårligt, så lad ham tale tysk.
- Hvis du så kunne overs... - Se!
- Det er hos Harry, ikke? - Jo.
- Lad os komme væk. - Hvad er der galt?
Vi har haft problemer nok.
Vent her.
Hvad er der sket?
Jeg forstår ikke.
Portneren er død...
- Kaputt. - Portneren er -
Kaputt.
- Portneren? - Han er blevet myrdet.
Øh, jeg forstår ikke.
- Hvad er der? - Portneren er blevet myrdet.
De tror, du gjorde det.
Deres penge er elendige.
Snig dig ud af teateret. Det er bedst, vi ikke ses igen.
- Hvad har du tænkt dig at gøre? - Bare jeg vidste det.
Brug din sunde fornuft og underret major Calloway.
- Lad mig tale med major Callaghan. - Mr. Martins...
- Det haster. Bare få fat i ham. - Kender De hans nummer?
- Nej, jeg har ikke hans nummer. - Så slår jeg det op.
- Kan jeg låne en bil? - Ja. Den herre venter på Dem.
Glem det med opringningen.
Kør mig til hovedkvarteret -
Slap dog af! Du ved ikke engang hvor jeg vil hen!
Chaufør! Chaufør!
Sæt farten ned!
Skal jeg slås ihjel?
Nå, der er De! Jeg frygtede, der var sket Dem noget.
Kom. Alting er parat. Jeg var ved at gå i panik, hvad nu hvis De ikke havde...
modtaget min besked på hotellet.
Portnere her er ikke just pålidelige, hvis du ved hvad jeg mener.
Alt er klar.
Gæsterne venter spændt på at høre Dem tale.
Her, lad mig tage Deres frakke.
Der er forfriskninger senere. Følg med mig.
Well, here we are, ladies and gentlemen. All's well that ends well.
Vi De se efter disse for mig? Tak.
Tag plads, mr. Martins.
Det er mig en glæde at præsentere mr. Martins fra den anden sektor.
Tja...
Hent bilen og inviter alle, som har lyst til at tage med.
Skynd dig.
Det var så det, jeg havde tænkt mig at sige.
Selvfølgelig, selvfølgelig.
Mr. Martins, går de ind for bevidsthedsstrømmen?
Bevidsthedsstrømmen? Jah...
Hvilken forfatter har inspireret Dem mest??
- Grey. - Grey? Hvilken Grey?
- Zane Grey. - Mr. Martins er en spøgefugl.
Som vi ved skrev Zane Grey hvad vi kalder cowboybøger...
Cowboyer and skurke.
Hvor vil De placere James Joyce?
Vær venlig at gentage spørgsmålet.
Hvor vil De placere James Joyce?
- I hvilken kategory? - Er De i færd med at skrive en ny bog?
Ja. Den hedder: "Den tredje Mand".
- En roman? - En mordgåde.
Jeg er lige begyndt. Den er baseret på virkelige begivenheder.
Der har vi jo mr. Popescu! Godt, De kunne komme.
Som De ved, Popescu donerer store summer til medicinsk forskning.
Skriver De langsomt?
Ikke, når jeg føler mig oplagt.
De har gjort noget farligt denne gang.
- Jaså? - De forveksler kendsgerninger med fiktion.
- Skulle jeg da lade det være rene kendsgerninger? - Nej da, Mr. Martins.
Jeg vil mene, at De bør holde Dem til ren fiktion.
Jeg er allerede for godt i gang med bogen, Mr. Popescu.
- Har De aldrig kasseret en bog? - Nej, aldrig.
En skam.
Hvis der ikke er flere spørgsmål, erklærer jeg mødet for hævet.
Hvem der?
Hvem er det?
Det er okay.
Jeg bad Dem rejse hjem. Det her er ikke det Vilde Vesten.
De færdes i Wiens gangsterverden - Harrys venner - og nu er De eftersøgt for mord.
Også tiltalt for gadeuorden.
- Hvad har De gjort ved hånden? - Jeg blev bidt af en papegøje.
Meget morsomt! De er et fjols.
Hvis jeg er et fjols, er De en nar.
De har skabt et fuore over hele byen.
Paine, hent Limes dossier og en stor whisky til Martins.
Jeg skal ikke have noget.
Jo, De skal. Jeg skal ikke have endnu et mord i den her sag...
og De er i livsfare, så nu er det på tide at De får de nøgne fakta.
Det var sgu på tide.
Ved De, hvad penicillin er?
Penicillin er en mangelvare i Wien.
Det sælges på det sorte marked.
Det bliver stjålet fra hospitalerne...
og fortyndes for at strække det, og så sælges det til patienter.
- Er De klar over, hvad det betyder? - Har De så travlt med at efterforske...
lidt stjålent penicillin, at De ikke engang kan efterforske et mord?
Her ER tale om mord.
Mænd med koldbrand i benene, fødende kvinder og børn.
Den fortyndede penicillin blev også brugt af meningitis-patienter.
De heldige børn døde. De mindre heldige blev sindssyge.
Harry Lime stod bag handlen.
Hvor er beviserne?
Det kommer jeg til nu. Paine, så begynder forestillingen.
Javel, hr.
Payne er en hengiven fan. Jeg har fået lov til at låne...?
"Santa Fés Ensomme Rytter". Jeg drømmer om at rejse til Texas.
- Kom nu. Vis mig beviserne. - Okay. Paine?
Javel, hr.
Paine, altså!
Undskyld. Det er de forkerte.
Se ham dér? Manden her hedder Harbin, han er portør på sygehuset.
Han arbejde for Lime og var med til at stjæle medicinen fra laboratoriet.
Hans tilståelse førte os frem til Kurtz og Lime.
Vi undlod at anholde dem for ikke at ødelægge efterforskningen.
Jeg vil gerne tale med portøren.
- Det vil jeg også. - Hvorfor anholder i ham ikke?
Han forsvandt i sidste uge.
Dette er mere et lighus end en politistation.
Vi har andre og bedre vidner. Se selv.
- Hvordan kunne han få sig selv til at gøre det? - 70 pund pr. rør.
Tag tilbage til Deres hotel og bliv der.
Jeg vil prøve at ordne det med det østrigske politi. De vil være i sikkerhed på hotellet.
Men jeg garanterer ikke for Deres sikkerhed, hvis De færdes i byen.
- Det beder jeg Dem heller ikke om. - Jeg beklager, Martins.
Det gør jeg også.
- Har I stadig min flybillet? - Vi sender den over til hotellet.
Tak skal De have.
Giv mig det østrigske politi.
Må jeg få miss Schmidts pas?
Du ved, hende Anna Schmidt.
Behøver vi virkelig anholde hende?
Vi må følge vores instrukser.
Mig.
Det er bare mig.
- Hvad er der sket med dig? - Jeg kom bare for at se dig.
Kom ind. Jeg troede du ville blive væk. Er du eftersøgt?
Det ved jeg ikke.
- Du er fuld, ikke? - Jo. Beklager.
Jeg ville bare sige farvel, før jeg rejser.
- Jeg rejser hjem. - Hvorfor?
Er det ikke det du ønskede?
Vil du lege, lille mis? Nååhh, træt? Er du træt, mis?
- Han er ikke særlig selskabelig. - Han kunne kun lide Harry.
- Hvorfor så pludseligt? - Jeg har taget blomster med.
De er våde af regnen.
- Hvad har du gjort ved hånden? - En papegøje.
- Glem det. - Har du talt med Calloway?
- Bidt af en papegøje? - Har du?
Jeg... har sagt farvel til Gud og hvermand.
- Han har altså fortalt det... - Fortalt?
- Det om Harry. - Vidste De det?
Jeg talte med majoren i dag.
Det er kun godt, han er død.
Jeg vidste godt, han var indblandet, men ikke på den måde.
Og jeg som troede, jeg havde kendt ham i 20 år...
Han grinede vel af os.
- Han var meget lattermild. - "70 pund pr. rør".
Han ville have mig til at skrive om hans store medicinale velgørenhed.
Jeg sætter blomsterne i vand. Jeg havde taget 80 pund.
Hold for Guds skyld op med det der.
Harry var et menneske af kød og blod. Han var ikke bare din ven og min elsker.
- Han var Harry. - Spar mig for din moralpræken.
Du omtaler ham, som om han var en skidt person.
Men hvad ved en middelmådig drukmås af en forfatter, -
- som går rundt og forelsker sig?
- Dem. - Mig?
Spar mig. Selvfølgelig.
Hvis du stod med hat og blå briller, ville jeg ikke vide det.
Jeg forlader Wien.
Jeg er ligeglad med, om han blev dræbt af Kurtz, Popescu -
eller den tredje mand.
Han var sikkert selv ude om det.
Jeg ville sikkert selv have dræbt ham.
Man forandrer sig ikke, bare fordi man opdager noget.
Jeg har en dundrende hovedpine, men du snakker bare løs...
Jeg hader det.
Det er første gang, jeg ser dig smile. Gør det igen.
Der er ikke noget at smile ad.
Selv om jeg skærer grimasser, står på hovedet for dig...
... fyrer vittigheder af...
Jeg har ikke en chance, vel?
Jeg ved ikke...
Du sagde jo, jeg skulle få mig en kæreste.
Du er en køn spion!
Hvorfor skygger du mig?
Bidt dig selv i tungen?
Kom frem.
Kom nu frem, hvem du end er.
Træd frem i lyset, så jeg kan se dig.
Hvem har sendt dig?
Harry.
Harry!
Jeg fulgte efter hans skygge...
indtil pludselig...
- Hvad? - Han forsvandt lige her.
- Aha. - Tror De mig ikke?
- Nej. - Hør her, jeg siger Dem...
Jeg er altså ikke blind.
- Hvor stod De, da De så ham? - 50 meter længere dernede.
- På hvilken side af gaden? - Jeg var på den side der. Hans skygge på dén.
- Der var ingen sidegader... - Hvad med portene?
- Jeg siger Dem, jeg hørte ham løbe... - Ja ja ja.
Og så forsvandt han, i en røgsky?
Det var ikke ginnen.
Hvor er vi?
I hoved kloaksystemet.
Den løber ud i Donau-floden. Her lugter sødt.
Vi gravede åbenbart ikke dybt nok.
Kender De ham, hr. major?
Ja. Joseph Harbin. Portør.
- Han arbejdede for Harry Lime. - Joseph Harbin?
Ja. Det var ham, der forsvandt.
Næste gang tager vi ingen chancer.
- Hvor fører De mig hen? - Til politigården. Bare rutine.
Beklager, men sådan er proceduren.
- Jeg ved ikke engang hvad procedure betyder. - Heller ikke jeg, frøken.
De glemte læbestiften.
Tak.
- Jeg må tale med dig, Anna! - Bland Dem udenom!
Jeg har lige set en død mand gå rundt på gaden.
Jeg var med til hans begravelse, men nu er han dukket op igen.
Øjeblik. Før hende ind til mig.
De venter herude.
Kom ind, Miss Schmidt.
Deres forfalskede pas interesserer mig ikke.
Det er en sag for russerne.
- Hvornår så De sidst Lime? - For to uger siden.
- Sig sandheden. Vi ved, han lever.
- Så er det altså sandt? - Joseph Harbins lig lå i kisten.
Undskyld, hvad sagde De?
En anden mand var begravet istedet for Harry.
Hvor er Harry så?
Det er det, vi gerne vil vide.
Jeg forstår slet ingenting...
Hvis Harry er i live, foretager han sig noget lige nu.
Vi ved, han holder til et sted i den russiske sektor.
De kunne hjælpe os. Om et øjeblik......
Oberst Brodsky vil udspørge Dem om Deres falske pas.
- Hvor er Lime? - Det ved jeg ikke.
Hjælp mig, så hjælper jeg Dem.
- Martins siger, De er et fjols. - Han kan ikke slippe væk fra Wien.
Stakkels Harry. Jeg ville ønske, han var død.
Det ville være bedst for alle parter.
Jamen, det er jo Dem! Kom dog herop. Se, Winkel!
Jeg vil tale med Dem, Kurtz. Jeg venter hernede.
- Jeg forstår ikke... - Jeg vil tale med Harry.
- Er De blevet skør? - Ja. Jeg er skør.
Jeg har set et spøgelse. Sig til Harry, jeg vil tale med ham.
Kom herop, så snakker vi om det.
Nej tak. Jeg foretrækker åbne pladser. Sig, jeg venter ved pariserhjulet der.
Eller er spøgelser kun på færd om natten, Dr. Winkel?
Hvad mener De om det?
- Hejsa, gamle jas. Hvordan har du det? - Hej, Harry.
Politiet er på nakken af dig.
- Hør nu. - Ja?
- Jeg vil tale med dig. - Med mig? Okay, kom her.
Tidligere kørte børnene meget i pariserhjul.
Men nu har de ikke råde, de stakler.
Hør, Harry. Jeg troede ikke mine egne øjne da -
- Det er godt at se dig igen, Holly. - Jeg var med til din "begravelse".
Kløgtigt, ikke?
Jeg lider af forstoppelse, Holly.
Det eneste, der hjælper, er disse piller.
Disse er de sidste. Umuligt at opdrive dem i Europa nu.
Er du klar over, hvad der er sket med din kæreste?
- Hun er blevet arresteret - Surt. Ikke godt.
- Hun overlever nok. - De vil overgive hende til russerne.
Hvad kan jeg gøre? Jeg er jo død.
- Du kan hjælpe. - Holly...
Hvem har du fortalt om mig?
- Politiet. - Det var uklogt.
- Og Anna. - Uklogt.
- Troede politiet på dig? - Anna rager dig en papand.
Jeg har nok at gøre.
- Du ville ikke gøre en skid. - Hvad vil du have, jeg skal gøre?
- Du kunne få en anden til... - Skulle jeg melde mig selv?
- Ja, hvorfor ikke? - Jeg arbejder helst i det skjulte.
Verden skaber ikke helte... Jeg må virkelig passe på.
Så længe russerne kan bruge mig, er jeg i sikkerhed i deres zone.
- Så længe de kan bruge dig? - Jeg ville ønske dette her ville gå væk.
Du fortalte russerne om Anna, ikke?
Du skal ikke spille politimand over for mig.
- Hvad vil du have at jeg skal gøre? En del af din... - En del?
Gør, hvad du vil, bare du ikke involverer mig.
Jeg husker, da du stak af fra razziaen i spillebulen. Du lod mig i stikken.
Gamle jas, du skulle aldrig være gået til politiet. Lad det ligge.
Har du overhovedet set dine ofre?
Jeg er ikke meget for disse tingester. Ofre? Vær ikke så melodramatisk.
Sig mig.
Ville du græde tårer, hvis en af "pletterne" forsvandt?
Hvis jeg gav dig 20.000 pund for hver "plet", ville du så afslå, -
- eller ville du overveje, hvor mange du kunne undvære?
Og så er pengene skatte fri.
Den eneste måde at spare op på i disse dage.
- Du får ikke brug for dine penge i fængslet. - Fængslet er i en anden zone.
De har ingen beviser...
med undtagelse af dig.
Mig kan du let skaffe af vejen.
- Nemt. - Jeg ville nu ikke være så sikker.
Jeg er bevæbnet. De ville tro, du faldt ud.
De har gravet din kiste op.
Og fandt Harbin?
Det var ærgerligt.
Vi burde ikke skændes, Hollie...
Vi kunne aldrig gøre hinanden fortræd. Du er bare lidt forvirret.
Ingen taler om "mennesker".
Regeringerne gør ikke. Hvorfor skulle vi så?
De taler om folket og proletariatet. They talk about the people and the proletariat. Jeg kalder dem for idioter og forbrydere.
Det er samme sag. De har deres femårsplaner, og det har jeg også.
- Engang troede du på Gud. - Det gør jeg skam stadig.
Jeg tror på Guds nåde... men lad nu de døde hvile i fred.
De går ikke glip af så meget på denne jord, de stakler.
Hvad tror du på?
Vær sød mod Anna. Hun har fortjent det.
Jeg skulle have bedt dig tage tabletter med hjemmefra.
Jeg vil gerne give dig en andel. Vi har altid stået sammen...
Hvis du ombestemmer dig, vil jeg møde dig hvor som helst.
Men lad være med at medbringe politiet. Husk det.
Se ikke så bedrøvet ud. Så slemt er det vel heller ikke.
Husk hvad ham gutten sagde:
Efter 30 års krig og blodsudgydelser lykkedes det alligevel Italien -
- at producere Michel Angelo, Leonardo da Vinci og renæssancen.
Schweiz gik ind for næstekærlighed, 500 års demokrati og fred. Men hvad fik de ud af det?
Kukuret. Farvel, Hollie.
Men hør her, Martins. Du kan aftale et møde ham -
- på en lille café i den internationale zone.
- Duer ikke. - Vi vil aldrig fange ham i den russiske zone.
Du forventer for meget, Calloway.
Jeg ved, han fortjener at blive hængt, men...
... 20 år er lang tid.
Jeg vil ikke være hans bøddel.
Okay. Glem det.
- Travlt, major? - Hvad er der, Brodsky?
Vi har identificeret kvinden. Her er rapporten.
Jeg har udspurgt hende. Vi har intet på hende.
Vi vil anmode om at få hende udleveret til mødet i morgen.
Hun har ingen ret til at være her.
Jeg har bedt Deres folk om at finde Lime.
Det er noget andet. Vi undersøger sagen.
Farvel, hr. major.
Under 1. Verdenskrig hængte en general et billede af sin modstander op.
På den måde lærte han ham at kende.
Jeg er ved at lære Lime at kende. Med Deres hjælp var det lykkedes.
Hvad får jeg for at hjælpe Dem?
Nævn Deres pris.
Her er Deres kupé, miss Schmidt.
Jeg forstår ikke majoren. Jeg...
- Jeg tror han har en svaghed for Dem. - Hvorfor gør han det her?
Det skal De ikke spekulere på.
- Tak, for venligheden. - Jamen, så godnat.
- Godnat, frøken. - Farvel.
Skal du også afsted?
- Hvad laver du her? - Jeg ville bare sige farvel.
Se mig forsvinde? Herfra?
Jeg så dig stige ombord på toget...
- Er der noget galt i det? - Hvordan vidste du, jeg var her?
Jeg fik det at vide på politistationen.
- Har du talt med Callaway igen? - Nej. Jeg er ikke i lommen på ham.
Hvad er der, Harry?
- Hold dog op med at kalde mig Harry. - Undskyld.
Kom nu. Hvorfor skjuler du dig her?
Er det forbudt at tage en drink? Tag min jakke på, det er koldt på toget.
- I jeg nok klare mig. - Send et telegram, når du er fremme.
- Hvad skal der ske nu? Hvor er Harry? - I sikkerhed i den russiske zone.
- Hvor ved du det fra? - Jeg traf ham idag.
- Hvordan har han det? - Han skal nok klare sig.
- Sagde du noget om mig? - Kun det sædvanlige.
- Fortalte De Calloway about meeting Harry? - Selvføægelig ikke.
Hvorfor skulle han hjælpe mig? Russerne vil give ham problemer.
- Det bliver hans problem. - Hvorfor lyver du for mig?
- Vi tager da afsted, gør vi ikke? - Jeg tager ikke af sted!
Anna, stig nu på det tog.
Hvad pønser du og Calloway på?
De bad mig hjælpe med at få ham anholdt.
Jeg hjælper.
- Stakkels Harry. - Stakkels Harry.
"Stakkels Harry" vil blæse dig en lang march.
Ja. Er du så glad? Jeg vil ikke vide af ham.
Jeg ønsker hverken at se eller høre til ham, men han sidder stadig dybt i mig.
Jeg kunne ikke gøre ham noget ondt.
Hvorfor skal vi altid skændes, Anna?
Hvis du vil være politistikker, bliver det uden min hjælp.
Vi elskede ham begge.
Hvad godt har han haft af det?
Elsker.
Se på dig selv. Man kalder din slags forrædere.
- Calloway. - Der er du. Kom ind, det sker snart.
Jeg vil med flyveren i aften!
- Hun har altså talt Dem fra det. - Hun gav mig det her.
En pige med kampånd.
Hun har ret. Det angår ikke mig.
Det betyder intet på sigt. Jeg skal nok få fat i ham.
- Jeg ville gerne have hjulpet. - Sikkert.
Jeg foreslog jo, De skulle rejse. Jeg underretter lufthavnen.
Gør det noget, jeg standser på vejen?
- Jeg har en aftale. Det tager højst 5 minutter. - Selvfølgelig.
De må gerne komme med. De er jo forfatter.
Det er Wiens største børnehospital. Resultatet af Limes ugerninger.
Han havde meningitis og fik Harrys penicillin.
Sørgeligt syn, ikke sandt?
Paine lånte mig "Oklahoma Kid". Den tegner lovende.
Hvornår begyndte De at skrive westerns?
- Okay, De vinder. - Slangetæmmere i Texas?
- Jeg sagde: De vinder. - Vinder hvad?
Jeg skal nok agere lokkedue.
Psst!
Paine.
Se der!
- Hvor længe bliver du siddende? - Skal jeg gå over til hende?
Nej. ikke endnu.
En ballon, min herre?
Nej, tak.
Ballon?
Forsvind med Dem!
Ballon, mein Herr?
Gå nu bare.
Godt. Så køber jeg en. Skrid så.
Du skulle være taget afsted. Hvordan fandt du mig?
Kurtz. Politiet har anholdt ham. Harry er for klog til at vise sig.
- Se, hvad hun har gang i. - Javel, hr.
Kom ikke og påstå, du gør det gratis.
- Hvad er din pris? - Ingen pris, Anna.
Ærlige, fornuftige, ædruelige, harmløse Hollie Martins...
Hollie! Et tåbeligt navn.
Er du stolt over at være politistikker?
Gå med dig, Harry! Politiet ligger på lur derude.
- Skynd dig! - Anna.
Bagudgangen!
Gå tilbage, Martins!
Harry!
- Er det dig? - Du er færdig, Harry.
Spillet er ude. Overgiv dig nu bare.
Mr. Martins, tilbage!! Tilbage!
Kom tilbage! Kom tilbage!
Martins! Vær forsigtig!
Tag ingen chancer. Skyd, hvis I ser ham!
- Hvad er klokken? - Halv tre.
Vi skal skynde os, hvis De skal nå Deres flyver.
Kan De ikke gøre noget for Anna?
Jeg skal gøre hvad jeg kan. Hvis hun giver mig lov.
- Sæt mig af her. - Nej. Tiden er knap.
Man tager ikke bare af sted... Stands nu.
- Gør nu ikke noget dumt, Martins.
- Det tør jeg ikke love, Calloway.
Undertekster udarbejdet af LJENSEN http://subscene.com