Den Tredje Mannen
Jag lärde aldrig känna Wien innan kriget-
-med sin wienervals, sin tjusning och sin enkla charm.
Konstantinopel passade mig bättre.
Jag lärde känna den när svartabörshandeln var igång.
Vi sålde allt som gick att sälja om folk bara kunde betala.
Sådana förhållanden lockar naturligtvis amatörer-
-men de kan inte hantera det som ett proffs.
Staden är indelad i fyra zoner.
Varje enskild zon styrs av amerikaner, engelsmän, ryssar och fransmän.
Men själva centrum är internationell-
-övervakad av en internationell styrka där en medlem ur varje makt ingår.
Underbart! Vilka förhoppningar: Ingen kände till området-
-och ingen av dem talade samma språk, förutom en liten gnutta tyska.
Trevliga gossar på det hela taget. De gjorde sitt bästa.
Wien ser inte värre ut än många andra europeiska städer.
Bombad lite här och var.
Javisst ja, jag skulle ju berätta för er om Holly Martins-
-en amerikan som rest ända hit för att besöka en god vän.
Vännen hette Lime. Harry Lime.
Martins var pank och Lime hade erbjudit honom något sorts arbete.
Så här var han nu, stackaren. Glad som en lärka och helt utan pengar.
Ert pass, tack.
- Vad är anledningen till ert besök? - En vän har erbjudit mig arbete.
- Var ska ni bo? - Hos honom. Stiffgasse 15.
- Och vad heter han? - Lime. Harry Lime.
Jag trodde att han skulle vara här och möta mig.
- Pratar ni engelska? - Engelska?
Lite grann.
Tio minuter för sent.
- Redan borta. - Vem?
Hans vänner och...
- ...kistan. - Kistan?
Mr Limes. En olycka.
Påkörd av en bil, här framför huset.
Jag såg det själv. Dog direkt, omedelbart.
Redan i helvetet... eller i himmelen.
Synd om dödgrävarna. Hårt arbete. Marken är frusen.
Vet ni vem som...
En kille som hette Lime.
Vill ni ha skjuts till stan? Jag har en bil här.
Tack.
- Jag heter Calloway. - Martins.
- Var ni vän till Lime? - Ja.
- Har ni varit här länge? - Nej.
Det måste ha varit en chock för er. Ni kan behöva en drink.
- Bjuder ni? - Javisst.
- Tack. - Kör till Schmolka.
Ingen kände Harry så väl som han själv, eller som jag gjorde.
- När träffades ni? - Under skoltiden.
Jag kände mig helt ensam tills han dök upp.
- När sågs ni senast? - September -39.
- När kriget bröt ut? - Ja.
- Sågs ni ofta innan dess? - Då och då.
- Den bäste vän jag någonsin haft. - Det låter som en billig roman.
Jag skriver billiga romaner.
Jag har tyvärr inte hört talas om er. Vad hette ni nu igen?
- Holly Martins. - Tyvärr.
Har ni hört talas om "The Lone Rider of Santa Fe"?
Det kan jag inte påstå.
"Death at Double-X Ranch"?
Nej.
Han måste ha vetat att jag var pank. Han skickade till och med flygbiljetten.
- Det är sorgligt. - Vad då?
Att bara dö så där.
Det var det bästa som kunde hända honom.
Vad menar ni?
Han var nog den värsta bedragaren här i stan.
- Polis, eller hur? - Seså, ta en till drink.
Nej, jag har aldrig tyckt om poliser. Jag måste kalla dem sheriffer.
- Har ni träffat någon? - Sitta och anklaga en död människa.
Ett ynka bedrägeri med bensin eller något.
Precis som en snut. Ni är väl snut på riktigt, antar jag.
- Det gällde inte bensin. - Jaså, det var det inte.
Då var det väl däck eller sackarin eller...
Varför försöker ni inte att ta fast några mördare i stället?
Man kan säga att mord var en del av hans skumraskaffärer.
Det är okej, Paine. Han är bara en pennfäktare med för mycket sprit i sig.
Se till att mr Holly Martins kommer hem.
Holly Martins, sir? Författaren?
Författaren till "Death at Double-X Ranch"?
- Hör på, Callaghan... - Calloway. Jag är engelsman.
Ni kan inte stänga ärendet på en död mans bekostnad.
Så ni tänker ge mig den riktiga skurken? Det låter som en av era böcker.
När jag är klar med er, kommer ni att skämmas så att ni lämnar Wien.
Här är lite armépengar. Det bör räcka till kvällen på Sacher hotell-
-om ni inte dricker för mycket i baren.
Vi bokar en plats till er på flyget i morgon.
Försiktigt, sir. Såja.
- Har ni skrivit något på sistone? - Kör honom till Sacher.
Klipp inte till honom igen om han uppför sig.
Ta det lite lugnt där. Det är ett militärhotell.
Trevligt att träffa er. Jag har läst en hel del av era böcker.
- På återseende. - Jag gillar en bra western.
Jag gillar att man kan lägga dem ifrån sig och fortsätta igen när som helst.
- Mr Hartman? - Ja, sir.
Mr Calloway sa att herrn här behöver ett rum för natten.
Ert pass, tack.
Jag kan inte gärna presentera er för alla.
Var vänlig fyll i det här.
- Mr Crabbin. - Vad är det, sergeant?
- Det där är Holly Martins. Författaren. - Vem?
- Det kanske kan intressera er. - Jag har inte hört talas om honom.
Han är mycket duktig, sir. Jag har läst en hel del av hans böcker.
Författare? Martins? Tack, sergeant.
Mr Martins? Mitt namn är Crabbin.
Jag representerar C.R.S. vid G.H.Q.
- Jaså? - Ja. Kulturella omskolningssektionen.
Propaganda. Det är mycket viktigt på sådana här platser.
Vi har en liten förevisning varje vecka. Förra veckan var det Hamlet.
Veckan innan var det...någonting.
- Striptease, sir. - Ja, de indiska dansarna. Tack.
Det här är första gången som vi kan välkomna en amerikansk författare.
- Välkomna? - Så här gör vi, mr Martins:
På onsdag kväll håller vi ett litet föredrag om nutida romaner.
- Jag tänkte att ni kunde hålla ett tal. - Jag är okänd här.
Struntprat. Era romaner är mycket populära här. Eller hur, sergeant?
- Mycket populära. - Stannar ni länge?
Hur länge klarar man sig på de här låtsaspengarna?
Om ni accepterar att bli vår gäst så skulle vi bli mycket förtjusta.
- Blir ni? - Så länge ni vill vara här.
- Han reser i morgon. - Har ni tandvärk?
- Rum åtta, mr Martins. - Kom med upp en stund.
- Jag känner en duktig tandläkare. - Det behövs inte. Någon slog till mig.
Du milde. Det måste vi anmäla. Försökte de råna er?
Det var bara en soldat. Jag tänkte klippa till hans major.
- En major? Verkligen? - Har ni hört talas om Harry Lime?
Ja, men jag kan inte säga att jag känner honom.
Jag skulle bo hos honom, men han dog i torsdags.
Du milde. Det var förargligt.
Säger ni så när en person har dött? "Du milde. Det var förargligt?"
- Mr Martins? Telefon till er. - Vem är det?
- Baron Kurtz. - Det måste vara ett misstag. Ja?
Jag var vän till Harry Lime.
Jag vill mycket gärna träffa er, baron. Titta in.
Österrikare får inte vistas på ert hotell.
- Kan vi träffas på café Mozart? - Var ligger det?
- Bara runt hörnet. - Hur känner jag igen er?
Jag bär på en av era böcker. Jag fick den av Harry.
Jag är där om en liten stund. - Vänta lite.
Om jag håller det där talet, betalar ni för hotellet då?
- Naturligtvis. - Kör till.
- Har ni läst The Lone Rider of Santa Fe? - Nej, inte just den.
En man hetsar en sheriff för att han trakasserar hans bäste vän.
- Den verkar spännande. - Det är den.
Jag tänker göra likadant med er major Callaghan.
Det låter inte vidare brittiskt, sir.
- Baron Kurtz? - Mr Martins?
Trevligt att träffa er. Vi kan sätta oss här.
- Något att dricka? Te, kaffe? - Kaffe.
Det är fantastiskt hur ni håller spänningen uppe.
- Spänningen? - Ovissheten.
- Så ni tyckte om den? - Utgången var oviss in i det sista.
Var ni god vän till Harry?
Hans bäste vän, tror jag. Förutom ni, förstås.
Polisen har fått för sig att han var inblandad i en del skumraskaffärer.
Det är alla i Wien. Cigarettförsäljning och sådana saker.
Jag har gjort en del som vore otänkbart före kriget.
En gång när jag hade det dåligt ställt sålde jag däck på svarta börsen.
Jag undrar vad min far skulle sagt.
Tyvärr menade polisen mer än så.
De får för sig en del konstiga saker ibland.
Där han är nu behöver han inte bekymra sig.
Jag tänker inte nöja mig med det. Kan ni hjälpa mig?
Jag önskar att jag kunde, men jag är österrikare.
Jag måste vara försiktig med polisen.
Tyvärr kan jag inte hjälpa er.
Förutom med råd, naturligtvis.
Råd.
Vi kom ut från hans hus och gick åt det här hållet.
En vän kallade på honom därifrån.
Harry gick ut på gatan och en lastbil kom från det hållet.
Det var precis här.
- Här? - Ja.
Hans vän och jag lyfte upp honom och bar bort honom där.
Det var en fruktansvärd händelse. Fruktansvärd.
Vi lade ner honom här.
Och det var här han dog. Hans sista tankar gick till er.
Vad sa han?
Jag minns inte hans exakta ord, Holly.
Jag får väl säga Holly? Han sa alltid det om er till oss.
Han var angelägen om att jag skulle ta hand om er när ni anlände-
-och se till att ni kunde komma hem igen - biljetter och sådant.
Men han sa att han dog omedelbart.
Ja, han dog innan ambulansen hann fram.
Så det var bara ni och hans vän. Vem var det?
En rumän - mr Popescu.
- Jag vill gärna tala med honom. - Han har lämnat Wien.
- Ursäkta. - Ja?
- Kände ni mr Lime väl? - Mr Lime? Ja.
- Minns ni mig? - Ja, det gör jag.
Vilka brukade besöka mr Lime?
Besöka...?
- Vad sa han? - Att han inte kommer ihåg alla.
Ursäkta mig.
- Vem mer än ni var på hans begravning? - Bara hans läkare, dr Winkel.
Där var väl en flicka också?
En flicka från Josefstadts teater. Ni vet hur Harry var.
Bry er inte om att prata med henne. Det kommer bara att orsaka henne smärta.
Inte nödvändigtvis. Hon vill nog hjälpa till.
Vad är det för nytta med en ny eftergranskning?
Tänk om ni hittar något misskrediterande för Harry?
- Kan jag få er adress? - Jag bor i den ryska sektorn.
Men ni får tag i mig på Casanova Club varje kväll.
Man måste försörja sig så gott det går.
- Vad heter den där flickan? - Jag vet inte.
- Jag har nog aldrig hört det. - Ni nämnde en teater.
Josefstadt.
Men jag tror inte att det kommer att hjälpa Harry.
Ni borde tänka på er själv.
Jag klarar mig.
Naturligtvis. Det var mycket trevligt att träffas.
Ovisshetens mästare! Och ett mycket bra omslag, tycker jag.
- Nummer åtta, tack. - Hälsningar från mr Calloway.
- Flygbiljetten till i morgon. - Säg till majoren att den inte behövs.
Portier, boka en biljett till Josefstadts teater i kväll.
- Mr Martins! - God kväll, mr Crabbin.
Han bad mig köra er till flygplatsen eller till bussen, vilket ni föredrar.
Hörde ni inte att mr Crabbin erbjöd mig H.Q.B.M.T.s gästfrihet?
Jag var vän till Harry Lime.
Efter föreställningen.
- Ms Schmidt? - Kom in.
- Tack. - Slå er ner.
Jag tyckte mycket om pjäsen.
Ni gjorde ett mycket bra uppträdande.
- Förstår ni tyska? - Nej, men det var lätt att följa med.
Harry har kanske nämnt mig? Jag heter Holly Martins.
Nej, han sa aldrig något om sina vänner.
- Te? Någon kastade upp det på scenen. - Tack.
Ibland gör britterna så i stället för blommor, efter första föreställningen.
Den här kom från amerikanerna. Vill ni hellre ha whiskey?
- Te blir bra. - Bra. Jag vill gärna sälja den.
- Åh, här är lite te kvar. - Hade ni känt honom länge?
- Ja. - Jag vill gärna prata med er...
Jag vill gärna prata med er om honom.
Det finns väl egentligen inget att säga? Ingenting.
Jag såg er på begravningen.
Förlåt. Jag lade inte märke till så mycket där.
Ni var förälskad i honom, eller hur?
Jag vet inte. Hur kan man veta något sådant efteråt?
Jag vet ingenting längre, mer än att jag också vill dö.
Lite mer te?
Nej, tack. Vill ni ha en cigarett?
Åh, amerikanska. Tack. De tycker jag om.
Jag har talat med en annan av Harrys vänner, en baron Kurtz.
- Känner ni honom? - Nej.
- Han har en liten hund. - Javisst, ja.
Jag förstår inte vad Harry såg i en man som han.
Det var han som gav mig en del pengar när Harry dog.
Han sa att Harry varit orolig i sista stund.
Han sa att han tänkte på mig också.
Det verkade inte som om han hade ont.
Det sa dr Winkel.
Dr Winkel? Vem är det?
Harrys läkare. Han kom dit precis efter olyckan hade hänt.
- Hans egen läkare? - Ja.
Var ni med vid förhöret?
Ja. De sa att det inte var förarens fel.
Harry sa ofta att han var en försiktig förare.
- Var det Harrys chaufför? - Ja.
Det här förstår jag inte.
Alla var där! Kurtz, den där rumänen Popescu-
-hans egen chaufför, som kör på honom-
-och hans egen läkare som just råkar komma förbi.
Inga okända alls.
Jag vet. Jag har undrat många gånger-
-om det verkligen var en olyckshändelse.
Vad spelar det för roll? Nu är han död.
Men om det inte var en...
Jag måste skynda på. De tycker inte om att vi använder belysningen.
- Portieren såg vad som hände. - Varför oroa sig då?
Känner ni portieren?
Ja.
- Vad säger han? - Att det hände här nedanför.
Hände, ja. Hände rakt nedanför.
- Såg ni det? - Inte såg, men hörde.
Hörde. Jag hörde bromsarna.
Jag gick fram till fönstret och såg dem bära kroppen till andra sidan...
Till Josef...Josef...
Kejsare Josefs staty.
Varför bar de inte in honom i huset?
- Var han vid medvetande? - Medvetande?
Var han...fortfarande vid liv?
Jaså, vid liv! Det kan han inte ha varit-
-inte med den vinkeln på huvudet.
Jag har hört att han inte dog med detsamma.
Nej, jag menar att...
- Han var absolut död. - Han var...absolut död.
Han var absolut död.
Det här låter heltokigt.
Om han dog omedelbart, hur kunde han då ha pratat om mig och den här damen?
Varför sa ni inte det här vid förhöret?
Det är bäst att inte bli inblandad in sådana saker.
Vilka saker?
Jag var inte den enda som inte lämnade vittnesmål.
Vem mer?
Tre män hjälpte till att bära er vän till statyn.
- Kurtz? - Ja.
- Rumänen? - Ja.
- Och? - En tredje man. Han vittnade inte.
- Ni menar läkaren? - Nej, nej, nej.
Han kom senare, när de hade burit honom till statyn.
Hur såg den där mannen ut?
Jag såg inte hans ansikte.
Han tittade inte upp. Han såg ganska vanlig ut.
Det kan ha varit...
...vem som helst.
Vem som helst.
Hallå? Hallå.
Hallå?
- Vem var det? - Det vet jag inte. De sa inget.
Men vad jag har hört så fanns det bara två män där.
Ni måste berätta det här för polisen.
Polisen? Varför polisen?
Det här är struntprat! Det är bara strunt! Det var en olyckshändelse.
Ni vet inte ifall det var en olyckshändelse.
Allt ni såg var en död man och tre män som bar honom.
Jag skulle ha lyssnat på min fru.
Hon sa att ni skulle ställa till med problem.
Anta att jag går till polisen med ert vittnesmål?
Lugna er.
Jag har inget vittnesmål. Jag såg ingenting, jag sa ingenting.
- Det är inte mina bekymmer. - Vi gör det till era bekymmer.
Jag har alltid tyckt bra om er, men ta inte hit den här herrn igen.
Nu måste ni gå, snälla ni!
Snälla ni!
Ni borde hålla er utanför det här.
Om jag kommer på någonting, får jag ta kontakt med er igen?
Varför lämnar ni inte den här stan? Åk hem.
Vad är det?
- Vad säger hon? - Polisen letar igenom mitt rum.
- Vad tusan...? - Och ni är i farten, Martins?
Jaså, det är damer som gäller nu.
Ms Schmidt, jag vill gärna se era papper.
Ge honom ingenting.
Tack.
Ni är född i Graz av österrikiska föräldrar?
Ja.
Paine.
Välgjort, eller hur?
Hur mycket fick ni betala för det här?
Jag måste tyvärr behålla det här så länge, ms Schmidt.
- Hur klarar hon sig utan sina papper? - Ge henne ett kvitto.
- Och ett kvitto för de där breven. - Den här vägen.
Jag antar att ni inte är intresserad av att veta att Harry Lime blev mördad.
Ni har för mycket att göra. Ni har inte ens fått allas vittnesmål.
- Måste ni ta de där? - Ni får tillbaka dem.
- Det är privata brev. - Oroa er inte för det.
Vi är vana vid det mesta, precis som läkare.
Det fanns en tredje man där. Och det tycker ni inte låter konstigt?
Det kvittar om en skurk som Lime blev dödad av vänner eller genom en olycka.
Det enda viktiga är att han är död.
Förlåt mig.
- Lika känslig som vanligt, Callaghan? - Calloway.
- Måste ni ta de där breven? - Ja, tyvärr.
- De kom från Harry. - Just därför.
De är inte till någon hjälp för er.
Det är bara...kärleksbrev. Det finns bara några stycken.
Ni får tillbaka dem igen, ms Schmidt så fort de har blivit undersökta.
Det finns ingenting i dem. Harry har inte gjort någonting.
Förutom en gång, av ren vänlighet.
- Och vad var det? - Ni håller det i handen.
Major Calloway?
- Är ni klara? - Ja.
Ni måste komma med oss, ms Schmidt.
- Ni tänker väl inte låsa in henne? - Var förnuftig nu och res hem, Martins.
- Ta nästa plan hem. - När jag har avslutat det här.
Allting avslutas med döden, Martins. Låt proffsen sköta det här.
Kan jag använda den repliken i min nästa bok?
Ni kan inte kasta ut mig. Mina papper är i ordning.
- Så där. Kvittot för breven. - Jag vill inte ha det.
Jag har det om ni ångrar er.
Är det något fel på era papper?
De är förfalskade.
Varför?
Ryssarna hade tagit mig annars. Jag kommer från Tjeckoslovakien.
- Vad sa hon? - Hon klagar på hur de beter sig.
Ge henne några cigaretter.
- En cigarett? - Tack.
Varsågod, behåll...
Är ni redo, ms Schmidt?
Jag...ska reda ut de här dumheterna vad gäller Harry.
Det ordnar sig.
Ibland tyckte han att jag skrattade för ofta.
Vad hette den där läkaren? Harrys läkare?
- Dr Winkel. - Varför ska ni gå till en läkare?
- Jag har en svullen läpp. - Bra.
Laboratoriet, vi kommer ner nu.
Vänta här, ms Schmidt.
RYSKA SEKTIONEN
Träffas dr Winkel?
- Förlåt, men jag pratar inte tyska. - Nej.
Säg att jag är Harry Limes vän.
- Varsågod. - Tack.
God kväll.
- Dr Winkel? - Vinkel.
Jaha, dr Vinkel.
En imponerande samling av...samling.
Ja?
Är det er hund?
Ja. Har ni något emot, mr...
- Martins. - ...att komma till saken?
- Tack. - Jag har gäster som väntar.
- Vi var båda Harry Limes vänner. - Jag var hans medicinska rådgivare.
- Jag vill ta reda på allt jag kan. - Ta reda på?
- Alla detaljer. - Jag vet inte så mycket.
Han blev påkörd av en bil. Han var död när jag kom dit.
- Vilka var hos honom? - Två av hans vänner.
Är ni säker? Två?
Helt säker.
Kan han ha varit vid medvetande?
Vad jag förstår så var han det, under en kort stund-
-när de bar honom över gatan.
- Med svåra smärtor? - Inte nödvändigtvis.
Kan han ha varit i stånd att göra upp planer-
-för mig och några andra under den korta stunden?
Vad jag förstår så lämnade han en del instruktioner innan han dog.
Det kan jag inte uttala mig om. Jag var inte där.
Jag kan inte säga mycket om dödsorsaken.
Har ni någon anledning att vara missnöjd?
Kan det vara så att hans död inte var en olyckshändelse?
Kan han ha blivit...
Kan han ha blivit knuffad, dr Winkel?
Vinkel. Det kan jag inte uttala mig om.
Skallskadorna hade blivit de samma.
- Major, kan jag få tala med er? - Javisst, Brodsky. Vad är det?
Förfalskningen är mycket skickligt gjord och vi är intresserade av det här fallet.
- Har ni arresterat flickan? - Nej, inte än.
Behåll passet hos er tills jag har gjort en del efterforskningar.
- Vill ni göra det, major? - Naturligtvis.
Slå er ner, ms Schmidt.
Vi skickar tillbaka breven och en del annat till er.
- Och mitt pass? - Vi behöver det ett tag till.
Vad menade han?
Jag vet inte mer än ni.
Ms Schmidt, ni hade ett förhållande med Lime, eller hur?
Vi älskade varandra, om det är det ni menar?
- Känner ni den här mannen? - Jag har aldrig sett honom.
- Joseph Harbin. - Nej.
- Han arbetar på ett militärsjukhus. - Nej.
Det är dumt av er att ljuga. Jag kan hjälpa er.
Jag ljuger inte.
Ni har fel vad gäller Harry. Ni har fel om allting.
I ett av sina brev bad han er ringa till en god vän vid namn Joseph.
Ni fick numret till Casanova Club.
Många av Limes vänner gick dit.
- Det var inget viktigt. - Vad var det för meddelande?
Någonting om att de skulle träffas hemma hos Harry.
Harbin försvann samma dag som ni ringde.
Vi måste hitta honom. Ni kan hjälpa oss.
Det enda jag kan säga är att ni har fått allting om bakfoten.
Jaha. Er amerikanska vän väntar fortfarande på er.
Honom har ni inte mycket glädje av.
Tack, ms Schmidt. Vi hör av oss om det behövs.
Mr Martins, jag har försökt att nå er på hotellet.
Jag har förberett för föredraget i morgon.
- Om vad? - Nutida romaner. Det kom vi överens om.
- Javisst ja. - Ämnet är "Kristen Tro".
- Vad är det? - Det borde ni veta, som författare.
Visst gör ni det. God natt då. Jag glömde hatten.
Ni får tiden senare.
- En drink? - Whiskey.
Två whiskey.
- Två whiskey. - Vad kostar det?
- 20 schilling. - De tar inte armépengar här.
Hur mycket, sa han?
- Harry? - Ja.
Han rörde på huvudet, annars är det bra.
- God kväll, ms Schmidt. - God kväll.
Ni har upptäckt min lilla hemlighet.
Man måste ju leva.
Hur går det med undersökningen? Har ni bevisat att polisen har fel?
- Inte än. - Men det kommer ni att göra.
Dr Winkel sa att ni hade hört av er. Var han inte hjälpsam?
Till viss del.
- Men mr Popescu är här i kväll. - Rumänen?
- Han som hjälpte till att bära honom. - Men hade inte han lämnat Wien?
Han är tillbaka nu.
- Jag vill gärna träffa Harrys vänner. - Jag tar hit honom.
Har ni inte gjort tillräckligt i kväll?
Portieren sa att tre män bar kroppen och två av dem är här.
Vem är ni nu ute efter?
Nej, snälla.
En löjeväckande skara.
- Mr Popescu, mr Martins. - God kväll.
- Harrys vänner är mina vänner. - Då lämnar jag er.
- God kväll, ms Schmidt. Minns ni mig? - Naturligtvis.
- Jag hjälpte Harry fixa hennes papper. - Jaså, det gjorde ni?
Det är ingenting jag skulle erkänna för en främling-
-men ibland måste man gå utanför lagen.
Humanitet är en plikt. En cigarett, ms Schmidt? Behåll paketet.
Jag har förstått att ni var med Harry...
Två dubbla whiskey.
Det var fruktansvärt. Jag skulle just gå över gatan till Harry.
Han och baronen stod på andra trottoaren.
Om jag inte hade börjat gå över så hade det här kanske aldrig hänt.
Jag anklagar mig själv och önskar att allt hade varit annorlunda.
Nåväl, han såg mig och gick ut från trottoaren för att möta mig.
Och lastbilen...
Det var fruktansvärt. Jag har aldrig sett någon bli dödad förut.
Det är något konstigt med det hela.
- Konstigt? - Något som är fel.
Naturligtvis var det fel. - Lite is till mr Martins.
- Tycker ni också det? - Det var så fruktansvärt fel...
...för någon som Harry att bli dödad i en vanlig trafikolycka.
- Var det bara det ni menade? - Vad skulle det annars vara?
Vem var den tredje mannen?
Jag borde inte dricka det här. Det ger mig magsyra.
Vem syftar ni på, mr Martins?
Jag har hört att en tredje man hjälpte er och Kurtz att bära kroppen.
Jag vet inte var ni har fått det ifrån. Allting står i polisrapporten.
Där fanns bara vi två, baronen och jag.
Vem kan ha berättat något annat?
Portieren där Harry bodde. Han putsade fönstren just då.
Och såg olyckan?
Nej, inte själva olyckan, men han såg tre män bära kroppen.
- Varför var han inte med vid förhöret? - Han ville inte bli inblandad.
Det går inte att lita på österrikare.
Det var hans skyldighet att lämna vittnesmål.
Men han minns fel.
Vad sa han mer?
Att Harry dog innan ni lade ner honom vid statyn.
Han vet nog mer än så.
- Någon ljuger. - Inte nödvändigtvis.
Polisen sa att han var inblandad i någon sorts bedrägeri.
Det kan inte vara sant. Han var mycket plikttrogen.
Er vän Kurtz trodde att det var möjligt.
Jag förstår hur anglosaxare känner det. Baronen är väl inte berest?
Han verkar ha rört på sig en del.
Känner ni till en man som heter Harbin?
- Nej. - Joseph Harbin.
Joseph Harbin? Nej.
En trevlig flicka, men hon borde vara lite försiktig här i Wien.
Alla borde vara försiktiga i den här stan.
Han möter oss på bron? Bra.
Hallå där! Är det så viktigt för er?
- Ja, det är det. - Jag är ingen dålig människa.
Jag vill gärna berätta något för er.
Säg mig, hur kunde bilen...
Kom i kväll, då är min hustru borta.
- Okej, jag kommer då. Men... - I kväll.
- Betyder det "kom in"? - Visst, kom in.
Portieren vill prata med oss i kväll.
Måste vi gå igenom det en gång till?
Jag kan själv göra det. Är du upptagen?
Det är en ny roll som jag försöker lära mig.
Ska jag förhöra dig?
- Kan du tyska? - Jag kan försöka.
- Är det komedi eller drama? - Komedi. Jag gör inga dramer.
- Ska jag läsa... - Läs det här.
- Vad sa du? - Något i stil med "Heurigen".
H-E-Z-T...
Får jag se. Nej, nej, det är ingen replik.
Det betyder att hon ska sitta ner.
Jaha. Frau Hausman...
Nej, det är meningslöst.
- En dålig dag? - Det är alltid illa så här dags.
Han brukade titta in vid sextiden.
Jag har varit rädd och utan vänner och pengar förut-
-men det har aldrig känts så här.
Säg något. Berätta om honom.
Om vad?
Vad som helst. När sågs ni senast och vad gjorde ni då?
Vi gjorde inte mycket vettigt. Vi drack för mycket.
- Han försökte knycka min flickvän. - Var är hon nu?
- Det var nio år sedan. - Berätta mer.
Det är inte så lätt. Du vet hur Harry var.
Vi gjorde inte mycket som var underhållande.
Det var han som gjorde det roligt.
- Var han klipsk som pojke? - Han kunde ordna allting.
- Som vadå? - Smågrejer.
Som att lyckas få feber innan tentorna. Ordna de bästa fusklapparna.
Hur man undvek olika grejer.
Han ordnade mina papper.
Han fick reda på att ryssarna skickade hem folk som kom från Tjeckoslovakien.
Han kände folk som kunde förfalska stämplar.
När han var 14 lärde han mig trekorts-tricket.
- Då blir man fort vuxen. - Han blev aldrig vuxen.
Bara världen runt omkring honom.
Och den begravde honom.
Anna, du kommer att bli förälskad igen.
Förstår du inte att jag inte vill bli det?
Aldrig någonsin.
Följ med ut och ta en drink.
- Varför sa du så? - Det verkade vara en bra idé.
Det var precis så han brukade säga.
Det lärde jag mig inte av honom.
Om vi ska träffa portieren är det bäst att vi går nu.
Varför så bråttom? Vi kan väl sitta ner och prata en stund?
- Jag trodde att du ville... - Du ville ju inte träffa portieren.
- Vi är båda inblandade, Harry. - Holly.
Förlåt mig.
Det gör inget. Det blir nog rätt till sist.
Du borde skaffa dig en flickvän.
Hans engelska är så dålig, så det är bäst att han får prata tyska.
- Om du bara vill översätta... - Titta.
- Det är väl där som Harry bodde? - Ja.
- Vi går härifrån. - Vad är det?
- Vi måste undvika mer bekymmer. - Vänta här.
Vad har hänt? Vad har... "los"?
Jag förstår inte.
Portieren...död.
"Kaputt".
Portieren är "odracht, kaputt".
- Portieren? - Han är mördad.
Jag...förstår inte.
- Vad har hänt? - Portieren har blivit mördad.
De tror att du har gjort det.
Hallå där?
Smyg ut bakvägen, tillbaka till teatern. Det är bäst att vi inte ses mer.
- Vad ska du göra? - Jag önskar att jag visste det.
Var förnuftig. Berätta det för major Calloway.
- Ring upp major Callaghan. - Mr Martins.
- Det är brådskande. - Har ni hans nummer?
- Nej, det har jag inte. - Jag letar upp det till er.
- Finns det någon bil här? - Javisst, den väntar på er.
Glöm bort samtalet.
Kör mig till högkvarteret...
Vänta lite! Jag har inte ens sagt vart jag vill åka!
Sakta ner!
Har ni fått order om att ta livet av mig?
Mr Martins! Vilken lättnad att se er.
Jag trodde att något hade hänt er.
Allt är förberett för er. Jag var orolig att ni inte fått-
-mitt meddelande på hotellet.
Portiererna här i landet är inte att lita på.
Alla är redo för en trevlig sammankomst.
Ni ska veta att åhörarna kommer att uppskatta det här.
Låt mig ta rocken.
Förfriskningar serveras efteråt. Såja, följ efter mig.
Jaha, mina damer och herrar.
Vill ni ta hand om det här? Tack.
Passar det att sitta här? Såja.
Det är en ära att få presentera mr Holly Martins från Amerika.
Kör hit bilen och ta med de som vill följa med.
Dröj inte för länge.
Ja... Det var nog det jag tänkte säga.
Naturligtvis.
Tror ni på medvetande- strömmen, mr Martins?
Medvetandeströmmen? Nja...alltså...
Vilken författare har haft störst inflytande på er?
- Grey. - Grey? Vilken Grey?
- Zane Grey. - Det är bara mr Martins som skämtar.
Vi vet ju alla att Zane Grey skrev så kallade westernböcker.
Cowboys och banditer.
Mr James Joyce... Var vill ni placera honom?
Kan ni upprepa frågan?
Jag sa: I vilken kategori vill ni placera mr James Joyce?
Får jag fråga om mr Martins skriver på någon bok just nu?
Ja. Den heter "Den tredje mannen".
- En roman, mr Martins? - Det är en mordhistoria.
Den är just påbörjad. Baserad på fakta.
Mr Popescu! Så trevligt att se er här.
Mr Popescu är en stor anhängare till en av våra medicinska stiftelser.
- Skriver ni långsamt, mr Martins? - Inte om det är intressant.
Det här gången har ni gett er in på något farligt.
- Jaså? - Ni blandar fakta och fantasi.
- Borde det vara enbart fakta? - Inte alls, mr Martins.
Jag tycker ni ska hålla er till fantasi. Enbart fantasi.
Jag har kommit alldeles för långt med boken, mr Popescu.
- Har ni aldrig kasserat en bok? - Aldrig.
Det var synd.
Mina damer och herrar, om ni inte har fler frågor-
-så förklarar jag härmed sammankomsten avslutad.
Vem där? Vem är det?
Det är ingen fara.
Jag sa till er att försvinna, Martins.
Det här är inte Santa Fe. Jag är ingen sheriff och ni är ingen cowboy.
Ni har klantat er hos de värsta skurkarna som finns i Wien-
-Harrys kära vänner, och nu är ni efterlyst för mord.
- Lägg till fylleri och oordning. - Det har jag gjort.
- Vad har hänt med handen? - En papegoja bet mig.
Sluta upp med dårskaperna, Martins.
Jag är bara en liten dåre. Jag är amatör. Det är ni som är proffs.
Ni har rört om riktigt i den här stan.
Ge mig mappen över Harry Lime och ge mr Martins en whiskey.
Jag behöver inte era drinkar, Calloway.
Jodå. Jag vill inte ha fler mord i den här utredningen-
-men sannolikheten är stor, så nu ska ni få alla fakta.
Ni har inte gett mig någon fakta alls än.
Har ni hört talas om penicillin?
Här i Wien har vi inte haft tillräckligt med penicillin för att klara oss.
Så en liten trevlig handel startade här:
Penicillin stals från våra militärsjukhus-
-och späddes ut för att det skulle räcka längre, och såldes till patienter.
Förstår ni vad det innebär?
Att ni är för upptagna med att jaga penicillin i stället för att utreda mord?
Det här var mord.
Män med kallbrand i benen-
-kvinnor vid förlossning, och en hel del barn.
Det här utspädda penicillinet användes mot hjärnhinneinflammation.
Barnen som dog hade tur.
De andra blev sinnessjuka. De finns nu på våra mentalsjukhus.
Detta organiserades av Harry Lime.
Ni har inte gett mig ett enda bevis för det här.
Vi kommer till det. - Paine, sätt igång ljusbilderna.
Paine är en av era hängivna läsare.
Han lovade att låna mig en av era böcker. Vilken är det, Paine?
"The Lone Rider of Santa Fe", sir.
- Just det. - Jag vill gärna besöka Texas, sir.
Visa mig nu vad ni har.
Paine, Paine, Paine.
De har kommit i oordning. Några av dem tillhör mr Crabbin.
Ser ni mannen där? Han heter Harbin-
-och är ordonnans på allmänna sjukhuset.
Han arbetade för Lime och stal penicillinet från laboratorierna.
Under tvång gav han oss information som ledde oss fram till Kurtz och Lime.
Men de arresterades inte, det kunde förstört chanserna att få fast resten.
Jag vill gärna prata med honom.
- Det vill jag också. - Ta in honom då.
Det går inte. Han försvann för en vecka sedan.
Det här verkar mer som ett bårhus än ett polishögkvarter.
Vi har bättre vittnen. Se här.
- Hur kan han ha gjort så? - 70 pund per rör.
Åk tillbaka till hotellet och håll er lugn.
Jag ska prata med österrikiska polisen. Ni är trygg på hotellet-
-men jag kan inte svara för er säkerhet på stan.
- Det har jag inte bett om. - Jag är ledsen, Martins.
Jag också.
Har ni flygbiljetten kvar?
Vi skickar någon som hämtar er i morgon bitti.
Tack. Ursäkta mig.
Ring upp österrikiska polisen.
Kan jag få den där damens pass? Anna Schmidt.
Ska ni dra upp det där igen?
Vad ska vi göra? Vi har våra föreskrifter.
Det är jag.
Hej.
Vad är det? Vad har hänt med dig?
Jag ville bara träffa dig.
Kom in. Du skulle ju hålla dig undan. Är polisen efter dig?
Det vet jag inte.
- Du är full, eller hur? - Lite grann. Förlåt mig.
Men jag ville säga adjö innan jag sticker.
- Jag åker hem igen. - Varför?
Det är ju det ni vill...allihop.
Vill du inte leka, kissen? Kom igen. Sömnig kisse?
- Han är inte direkt social. - Nej, han tyckte bara om Harry.
- Varför ändrade du dig helt plötsligt? - Jag tog med de här.
De har blivit lite blöta.
- Vad har hänt med handen? - En papegoja...
- Glöm det. - Har du träffat Calloway?
- Tänkt dig, biten av en papegoja. - Har du det?
Det är... Jag...
Jag har sagt adjö till alla.
- Han berättade, eller hur? - Berättade?
- Om Harry. - Känner du till det?
Jag träffade major Calloway i dag.
Det var bäst för honom att han dog.
Jag visste att han var insyltad, men inte så här.
Jag har känt honom i 30 år, trodde jag i alla fall.
Han skrattade antagligen bara åt oss dårar.
- Han tyckte om att skratta. - 70 pund per rör.
Han ville att jag skulle skriva för hans stolta medicinska stiftelse.
Jag sätter blommorna i vatten.
Jag hade kanske fått upp priset till 80 pund åt honom.
Herregud, sluta upp med att se honom som en symbol.
Harry var verklig. Han var inte bara din vän och min älskare.
- Han var Harry. - Ingen predikan, tack.
Du pratar som om han ibland bara hade brist på uppfostran.
Vad vet jag? Jag är bara en klåpare till författare som dricker för mycket...
...och blir förälskad i flickor.
- I dig. - I mig?
Var inte dum nu. Naturligtvis.
Om du ringde och frågade mig om du var blond eller mörk-
-och om du hade mustasch, så hade jag inte haft en aning.
Jag lämnar Wien.
Det kvittar om Harry blev mördad av Kurtz eller Popescu-
-eller av den tredje mannen...
Vem det än var så skipades en viss...rättvisa.
Jag hade kanske själv dödat honom.
En person förändras inte bara för att man hittar mer om honom.
Jag har en fruktansvärd huvudvärk och du bara står här och pratar och pratar.
Jag hatar det.
Det är första gången som jag ser dig skratta.
Gör det igen.
Det räcker inte till för två skratt.
Om jag gör roliga grimaser-
-och ställer mig på huvudet och flinar åt dig mellan mina ben...
...och berättar en massa historier...
...så skulle jag inte ha en chans i alla fall, eller hur?
Du sa ju åt mig att skaffa en flickvän.
Vad är du för slags spion, klumpfot?
Varför hänger ni mig i hälarna?
Tappat talförmågan?
Kom hit.
Fritt fram!
Kliv ut i ljuset så jag får se hur du ser ut.
Vem arbetar du för?
Harry.
Harry!
Jag följde hans skugga...
...tills plötsligt...
- Ja? - Här försvann han.
- Jaha. - Jag antar att ni inte tror mig.
- Nej. - Jag säger ju...
- Tror ni att jag är blind? - Ja.
- Var stod ni när ni först såg honom? - Knappt 50 meter neråt gatan.
- På vilken sida av gatan? - På den sidan och skuggan var där.
- Och det finns inga tvärgator. - Trappuppgångar?
- Jag hörde honom springa iväg! - Ja, ja.
Och sedan gick han bara upp i rök, som en...
Det berodde inte på den tyska spriten.
Vad är det här? Var är vi?
Det här är den stora avloppsledningen.
Den mynnar ut i Donau. Härlig doft, eller hur?
Vi skulle ha grävt djupare än bara graven.
Kände ni igen honom, major?
Ja.
Joseph Harbin.
Ordonnansen på allmänna sjukhuset.
- Han arbetade för Harry Lime. - Joseph Harbin?
Ja. Det är han som var saknad.
Nästa gång skaffar vi en idiotsäker kista.
- Fraulein Schmidt? - Ja.
- Vad vill ni? - Följ med oss.
- Varför? - Är det här ert pass?
- Ja. - Klä på er.
- Vart för ni mig? - Internationella polisen. Ren rutin.
Förlåt mig, men det är order. Vi måste följa protokollet.
- Jag vet inte ens vad det betyder. - Inte jag heller.
- Mademoiselle, ert läppstift. - Tack.
- Anna, vad har hänt? - Håll er utanför det här.
Jag måste prata med dig. Jag har sett ett vandrande lik.
- Seså, flytta på er. - Jag såg honom begravas.
Men nu lever han.
Vänta lite, ta in henne här.
Ni stannar här.
Varsågod, ms Schmidt.
Jag är inte intresserad av era falska papper. Det är ryssarnas bekymmer.
- När träffade ni senast Lime? - För två veckor sedan.
Jag vill veta sanningen, ms Schmidt. Vi vet att han lever.
- Då är det sant. - Joseph Harbin låg i kistan.
Förlåt, vad sa ni?
En annan man blev begravd i hans ställe.
- Var är Harry? - Det vill vi gärna veta.
Jag har svårt att förstå vad ni säger.
Han lever.
Just nu, i denna stund gör han något.
Vi vet att han befinner sig på andra sidan kanalen, i den ryska sektorn.
Det är lika bra att ni hjälper oss. Om en liten stund-
-kommer överste Brodsky att fråga er om era papper.
- Berätta var Lime är. - Jag vet inte.
Om ni hjälper mig så hjälper jag er.
Martins sa alltid att ni var en dåre.
Wien är en stängd stad, ms Schmidt, han kan inte fly undan.
Stackars Harry.
Jag önskar att han vore död.
Då hade han varit fri från er alla.
Åh, det är ni! Kom upp.
Winkel, se vem som är här.
Jag vill tala med er, Kurtz.
- Javisst, kom upp. - Jag väntar här.
- Nu förstår jag inte. - Jag vill prata med Harry.
- Är ni galen? - Det kanske jag är.
Jag har sett ett spöke. Säg till Harry att jag vill träffa honom.
Var förståndig nu. Kom upp så pratar vi.
Nej, tack. Jag tycker om att vara ute i det fria.
Säg till honom att jag väntar vid pariserhjulet.
Eller visar sig spöken bara på natten, dr Winkel?
Vad har ni för åsikt om det?
- Hej, gamle vän. Hur är det? - Hej, Harry.
Folk har tydligen hållit dig fullt sysselsatt här.
Jag vill prata med dig.
Prata med mig? Naturligtvis. Kom med här.
Ungar brukade åka den här förr i tiden-
-men nu har de inte råd längre, stackarna.
Jag har aldrig trott att...
- Det är härligt att se dig igen. - Jag var på din begravning.
Det var väl ganska smart, eller hur?
Jag har fortfarande problem med matsmältningen, Holly.
De här tabletterna är det enda som hjälper.
Det här är de sista. Det går inte att få tag på dem i Europa längre.
- Vet du vad som hänt din flickvän? - Vad?
- Hon är arresterad. - Det är tufft, men oroa dig inte.
- De gör henne inget illa. - Hon utlämnas till ryssarna.
Vad kan jag göra åt det? Jag är ju död, eller hur?
- Du kan hjälpa till. - Holly...
Vem har du pratat med angående mig?
- Polisen. - Oklokt, Holly.
- Och Anna. - Oklokt.
Trodde polisen på dig?
- Du bryr dig inte om Anna, eller hur? - Jag har en hel del att tänka på.
- Du hade inte tänkt göra något. - Vad vill du att jag ska göra?
- Du kan låta någon annan... - Skulle jag bara överlämna mig?
- Varför inte? - Det jag gör här är bättre än...
...vad många andra håller på med.
Nej, vi är inga hjältar. Världen skapar inga hjältar...
- Du har ju många kontakter. - Jag måste vara väldigt försiktig.
Jag är bara säker i den ryska zonen, så länge de har användning för mig.
- Användning för dig? - Om jag bara kunde bli fri från det här.
Det var så de fick tag på Anna. Du berättade det för dem, eller hur?
Försök inte spela polis, gamle gosse.
- Vad ska jag spela då? En roll i din... - Du kan ha vilken roll du vill...
...så länge du inte lägger dig i. Jag har aldrig undanhållit något.
Som när de gjorde razzia i spelhålan och du smet ut bakvägen?
- Visst! - Bra för dig, inte för mig.
Du skulle inte ha gått till polisen.
Du skulle ha låtit det vara.
Har du sett några av dina offer?
Jag har aldrig tyckt om att vara i sådana här.
Offer? Var inte så melodramatisk.
Titta där nere.
Skulle du verkligen känna någon skam om en av de små prickarna slutade röra sig?
Om jag erbjöd dig 20 000 pund för varje prick som stannade-
-skulle du verkligen be mig behålla pengarna?
Eller skulle du fundera på hur många prickar du kunde offra?
Skattefritt, gamle gosse.
Det enda sättet att tjäna pengar nu för tiden.
- Du behöver inga pengar i fängelset. - Det fängelset ligger i en annan zon.
Det finns inga bevis mot mig...
...förutom du.
Det borde vara ganska enkelt att bli av med mig.
- Ganska enkelt. - Var inte för säker.
Jag har en pistol.
Jag tror inte att de letar efter ett kulhål när du har slagit i marken.
De grävde upp din kista.
Och hittade Harbin?
Det var synd.
Det är vansinnigt att vi pratar med varandra på det här viset-
-som om vi skulle kunna göra någonting mot varandra.
Du har bara lite svårt för att tänka klart.
Det finns ingen som tänker i mänskliga termer.
Staten gör det inte, så varför skulle vi göra det?
De talar om folket och proletariatet, jag om fårskallarna och skurkarna.
Det är samma sak. De har sina femårsplaner, det har jag också.
Du trodde på Gud.
Det gör jag fortfarande.
Jag tror på Gud och barmhärtighet och allt det där-
-men de döda har det bäst så.
De går inte miste om mycket, stackarna.
Vad tror du på?
Om vi lyckas få ut Anna ur den här härvan, så var snäll mot henne.
Det är hon värd.
Jag skulle bett dig att ta med lite tabletter hemifrån.
Holly, jag vill gärna ha dig med.
Här finns ingen kvar som jag kan lita på och vi har gjort så mycket ihop.
Hör av dig när du har bestämt dig. Nämn tid och plats.
Och när vi ses så är det dig jag vill träffa-
-inte polisen.
Glöm inte det.
Var inte så dyster! Så illa är det inte.
Glöm inte vad de sa:
Italien hade under 30 år med Borgias haft krig, terror, mord och blodbad.
Men de fick fram Michelangelo, Leonardo da Vinci och renässansen.
I Schweiz hade de broderlig kärlek.
De hade demokrati och fred under 500 år, och vad fick de fram?
Gökuret. Hej så länge, Holly.
Hör på, Martins. Du kan väl be honom möta dig-
-på något litet café i den internationella zonen.
- Det kommer inte att fungera. - Vi tar honom aldrig i den ryska zonen.
Calloway, du förväntar dig för mycket.
Jag vet att han borde hängas, det har du bevisat-
-men 20 år är en lång tid.
Be mig inte att dra åt snaran.
Okej, glöm det.
- Är ni upptagen, major? - Vad är det, Brodsky?
Vi har identifierat flickan. Här är rapporten.
Jag har förhört henne. Vi har inget otalt med henne.
Vi kommer att ansöka om henne vid fyrmakts-mötet i morgon.
Hon har ingen rätt att vara kvar här.
Jag har bett ert folk om hjälp med Lime.
Det är ett annat fall. Vi håller på att titta på det.
Hej så länge, major.
Under förra kriget hängde generalen upp en bild på sin motståndare.
På så sätt lärde han känna honom.
Jag börjar att lära känna Lime.
Med din hjälp tror jag att det hade fungerat.
Vad är du beredd att betala?
Ge mig ett bud.
Såja. Här får ni det bra.
Jag förstår inte major Calloway.
- Jag tror att han är lite svag för er. - Varför har han gjort allt det här?
Bry er inte om det. Nu har ni kommit ur det här.
Så där.
- Tack, ni har varit så hjälpsam. - Då säger jag god natt nu.
- God natt. - Adjö.
Ska du också resa?
- Vad gör du här? - Jag ville se att du kom iväg.
Kom iväg? Härifrån?
Jag såg att du var med på tåget, och... Det är väl inget fel i det?
- Hur visste du att jag var här? - Jag hörde något om det hos polisen.
Har du träffat major Calloway igen?
Absolut inte. Jag är inte hans knähund.
Vad är det, Harry?
- Sluta kalla mig Harry. - Förlåt.
Nu går vi.
Vad sysslar du med? Varför gömde du dig här?
Gömde mig? Man får väl ta en drink? Ta den här, det blir kallt på tåget.
- Jag klarar mig. - Hör av dig när du har kommit fram.
- Vad ska hända? Var är Harry? - Han är säker i den ryska zonen.
- Hur vet du det? - Jag träffade honom i dag.
- Hur är det med honom? - Han klarar sig, oroa dig inte.
- Nämnde han mig? Berätta! - Det gamla vanliga bara.
- Pratade du med Calloway om Harry? - Naturligtvis inte.
Varför skulle han hjälpa mig? Han skulle bara få problem med ryssarna.
- Det är hans bekymmer. - Hans? Varför ljuger du?
- Vi får ju ut dig härifrån. - Jag reser inte.
Inser du inte vilken möjlighet du har fått?
Du har träffat Calloway! Vad håller ni två på med?
De bad mig hjälpa till att ta fast honom.
Jag hjälper till.
- Stackars Harry. - Stackars Harry?
Stackars Harry...lyfte inte ens ett finger för att hjälpa dig.
Du och din dyrbara heder. Det är allt du tänker på.
- Du vill fortfarande ha honom. - Inte nu längre.
Jag vill varken se eller höra honom, men han är fortfarande en del av mig.
Jag skulle aldrig kunna göra honom något ont.
Anna, varför måste vi jämt bråka?
Vill du sälja dina tjänster så håll mig utanför.
Jag älskade honom. Du älskade honom.
Och hur har det hjälpt honom?
Se på dig.
Det finns ett ord för sådana som du.
- Calloway. - Kom med, vi har ont om tid.
Jag vill ha ett flyg härifrån i kväll.
- Så hon pratade dig ur det? - Hon gav mig de här.
En flicka med stolthet.
Hon har rätt, jag har inte med det här att göra.
Det spelar ingen roll i det långa loppet. Jag tar honom till sist.
- Då är det utan min hjälp. - Det är ju något att skryta om.
- Nåja, jag ville ju ha bort dig. - Det ville ni allihop.
Jag ska se om vi har någon vid terminalen. Du behöver kanske förtur.
Kan vi göra ett kort stopp?
- Det tar inte mer än fem minuter. - Javisst.
Följ gärna med. Du är ju författare. Det här kanske intresserar dig.
Det här är det största barnsjukhuset i Wien.
Alla barnen här lider av sviterna efter Limes penicillin-bedrägeri.
Han hade hjärnhinneinflammation. De gav honom av Limes penicillin.
Fruktansvärt, eller hur?
Paine lånade mig en av dina böcker. Jag tror att det var "Oklahoma Kid".
Jag har läst lite grann. Den verkar vara ganska bra.
Hur kan det komma sig att du började med det här? Har du hållit på länge?
- Okej, Calloway. Du vinner. - Så det finns ormtjusare i Texas?
- Jag sa att du vinner. - Vinner vad?
Jag blir ditt...fåniga lockbete.
Paine.
Titta, sir!
Hur länge tänker du sitta här?
- Ska jag gå dit, sir? - Nej, vi väntar en stund.
- En ballong, mina herrar? - Nej, tack.
- Ballong? - Fortsätt. Fattar du inte?
Kom igen. Försvinn. Stick.
- En ballong, mina herrar? - Gå vidare.
Okej, okej. Bara en. Försvinn nu.
Du skulle ha gett dig iväg. Hur visste du att jag var här?
Genom Kurtz. De har just blivit arresterade.
Men Harry dyker inte upp. Han är inte dum.
- Kila bort dit och se vad hon gör. - Ja, sir.
Det här gör du väl inte gratis?
- Vad får du den här gången? - Inget, Anna.
Ärliga, känsliga, nyktra, oskyldiga Holly Martins.
Holly. Vilket fånigt namn.
Du måste känna dig stolt över att vara tjallare.
Harry, försvinn! Polisen är utanför!
- Skynda dig! - Anna.
Sir! Baksidan!
Martins, kom tillbaka!
Harry!
- Är det du? - Det är över.
Ge upp. Du klarar inte det här.
- Vad vill du? - Det är lika bra att du ger upp.
Mr Martins, kom tillbaka!
Tillbaka, sir! Kom tillbaka!
Martins!
Var försiktig, Martins.
Ta inga risker. Skjut om du ser honom!
Hur mycket är klockan?
Halv tre.
Jag måste skynda på om du ska hinna med planet.
Calloway, du kan väl hjälpa Anna?
Jag ska göra vad jag kan om hon bara tillåter det.
- Vänta lite, släpp av mig. - Vi har ont om tid.
Man kan inte bara åka härifrån.
Var förnuftig nu, Martins.
Jag har inte ens ett förnuftigt namn, Calloway.